More love ?
More love ?
"...A potom som iba jedním hodom zachránil Club Penguin ! " chvastal sa Scdrak. Divo gestikuloval akoby mu mali práve teraz odletieť plutvy.
"Hmmm... To je skvelé..." povedala som od brucha. Absolútne som nepočúvala jeho príbeh o tom, ako počas Operácií Hot Sauce zachránil mesto. Ja som mala... Err... Vtedy čodi dôležitejšie na práci...
Scdrak je čierny tučniak s havraními vlasmi, ktoré mu trčali na všetky svetové strany. Rád nosil svoj u oblúbenú modro-červenú mikinu s kapucňou. Keď však bol hrdinom ( ako dnes ) obliekol si červený plášť, ktorý mu takmer teraz uletel pri majáku. Nevšímajúc okolia do mňa vrazil, ani sa neobzrel či sa niečo nestalo, som sa celá ocitla vo vode. Pomaly som sa z vody postavila postavila a snažila som sa dostať von z vody. Skvelé. Ešte nedávno som si to oblečenie prala. Otriasla som zo seba všetku vodu a nenávistne som sa pozrela na Scdraka. Očividne o niečom premýšlal.
Kdo do teba kameňom, ty doňho chlebom... Zamyslela som sa. Sensei povedal, že elementi máme používať k dobru. Pomsta Scdrakovi je dobro, či ? Nenápadne som prišla k nemu a pustila na neho dážď. Ale taký malý. Scdrakom trhlo, vyplašene odskočil a bežal preč. Ešte chvílku som za ním s úsmevom pozerala keď mi o chvílu zazvonil mobil. Vytiahla som ho s kabelky a stlačila zelené tlačítko. " Haló ? " opýtala som sa do mobilu. Nič. Žeby omyl ? Mobil však ďalej vyzváňal a čoraz hlasnejšie. So smiechom som odložila mobil späť a vybrala som ten druhý. Možno to poznáte i vy, máte dva mobili a neviete, ktorý zvoní.
" Máme dôležité stretnutie... Príď teraz do HQ..."
Už ako malá som chcela byť agent. Kedysi dávno sa mi to splnilo. Našla som ho sama. To PSA. Viem, prečo som chcela byť agent. Milujem dobrodružstvo, ten adrenalín krvi... A práve tento deň som si zapamätala. Nie kvôli starej príhode Scdraka. Kvôli niečomu viac Crazyyyyy....
"Hmmm... To je skvelé..." povedala som od brucha. Absolútne som nepočúvala jeho príbeh o tom, ako počas Operácií Hot Sauce zachránil mesto. Ja som mala... Err... Vtedy čodi dôležitejšie na práci...
Scdrak je čierny tučniak s havraními vlasmi, ktoré mu trčali na všetky svetové strany. Rád nosil svoj u oblúbenú modro-červenú mikinu s kapucňou. Keď však bol hrdinom ( ako dnes ) obliekol si červený plášť, ktorý mu takmer teraz uletel pri majáku. Nevšímajúc okolia do mňa vrazil, ani sa neobzrel či sa niečo nestalo, som sa celá ocitla vo vode. Pomaly som sa z vody postavila postavila a snažila som sa dostať von z vody. Skvelé. Ešte nedávno som si to oblečenie prala. Otriasla som zo seba všetku vodu a nenávistne som sa pozrela na Scdraka. Očividne o niečom premýšlal.
Kdo do teba kameňom, ty doňho chlebom... Zamyslela som sa. Sensei povedal, že elementi máme používať k dobru. Pomsta Scdrakovi je dobro, či ? Nenápadne som prišla k nemu a pustila na neho dážď. Ale taký malý. Scdrakom trhlo, vyplašene odskočil a bežal preč. Ešte chvílku som za ním s úsmevom pozerala keď mi o chvílu zazvonil mobil. Vytiahla som ho s kabelky a stlačila zelené tlačítko. " Haló ? " opýtala som sa do mobilu. Nič. Žeby omyl ? Mobil však ďalej vyzváňal a čoraz hlasnejšie. So smiechom som odložila mobil späť a vybrala som ten druhý. Možno to poznáte i vy, máte dva mobili a neviete, ktorý zvoní.
" Máme dôležité stretnutie... Príď teraz do HQ..."
Už ako malá som chcela byť agent. Kedysi dávno sa mi to splnilo. Našla som ho sama. To PSA. Viem, prečo som chcela byť agent. Milujem dobrodružstvo, ten adrenalín krvi... A práve tento deň som si zapamätala. Nie kvôli starej príhode Scdraka. Kvôli niečomu viac Crazyyyyy....
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
II.
Posledné zvonenie. Letím zo školy ako strela. Teda, obrazne povedané. Krídla mám, to áno, ale bez JetPack lietať neviem... Vyšla som zo školy a obrela sa o neznámi,ale hoooodne starý strom ( sorry učiteľka Biológie, ake naozaj neviem aký je to strom). Zhlboka naberajúc vzduch do plúc ma našla Duffy, veliteľka "Čučoriedok". Nie, ja som ten názov nevymyslela. To Duffy. Duffy je zelená tučniačka s ryšavými vlasmi a hrozne rada nosí nádherné, svetlo-červené šaty.
Vystrela som sa a nechala som si svoju plavú ofinu padnúť do čela.
"Ahoooj, neideme do čučoriedkárny ?" spýtala sa Duffy. Není z nášho serveru a dooooosť lámavo rozpráva. Ale my sme si zvykli. Medzitým sa sem prikolísal Andrej a Scdrak. Anna nás už čakala v "čučoriedkárni". Tá "čučoriedkáreň" bol vlastne ten strom. Niekde v korunách Andrej našiel konár, na ktorom sa dalo pohodlne sedieť. Sadla som si vedľa Anni a povzdychla som si. Konečne Leto... Pod nami bolo ešte vidieť študentov, ako idú preč. Bolo ich zopár, veď kdo by chodil cez prázdniny do školy ?
"Ja,Anna,Penny,Scdrag,Andrejf... Kde je Dafné ?" zháči sa Duffy. Vážne, Dafnia chýbala.
" Nený už na tieto hry už veľká ? Veď je z nás najstaršia..." zamyslel osa nahlas Andrej. Scdrak len prikyvoval.
"To je jedno, toto je doeližetejšie !" Duffy,Duffy,Duffy. Toto ti pripomeniem, až sa jej budeš znova líškať...
" Musíme dať dokofi 100€ na ten výled..."
"A-Ale ja nemôžem ísť !" zahabkala som a spomenula som su na svoje malé vreckové.
"Penny... M-My sme sa už všedci dohódli ! Je mi to lutó, ale musíš su nejáko zarobiť !" To sa vravý tomu, kdo má bohatých rodičov.
"Penny ? " niekto zdola zakričal. Bol to Peter/Patrik, Dafnií kamarát.
"Čo sa deje ?"
"Dafniu majú..."
"KDO ?!?" znervóznela som.
"To je zložité... Len choď do..."
Posledné zvonenie. Letím zo školy ako strela. Teda, obrazne povedané. Krídla mám, to áno, ale bez JetPack lietať neviem... Vyšla som zo školy a obrela sa o neznámi,ale hoooodne starý strom ( sorry učiteľka Biológie, ake naozaj neviem aký je to strom). Zhlboka naberajúc vzduch do plúc ma našla Duffy, veliteľka "Čučoriedok". Nie, ja som ten názov nevymyslela. To Duffy. Duffy je zelená tučniačka s ryšavými vlasmi a hrozne rada nosí nádherné, svetlo-červené šaty.
Vystrela som sa a nechala som si svoju plavú ofinu padnúť do čela.
"Ahoooj, neideme do čučoriedkárny ?" spýtala sa Duffy. Není z nášho serveru a dooooosť lámavo rozpráva. Ale my sme si zvykli. Medzitým sa sem prikolísal Andrej a Scdrak. Anna nás už čakala v "čučoriedkárni". Tá "čučoriedkáreň" bol vlastne ten strom. Niekde v korunách Andrej našiel konár, na ktorom sa dalo pohodlne sedieť. Sadla som si vedľa Anni a povzdychla som si. Konečne Leto... Pod nami bolo ešte vidieť študentov, ako idú preč. Bolo ich zopár, veď kdo by chodil cez prázdniny do školy ?
"Ja,Anna,Penny,Scdrag,Andrejf... Kde je Dafné ?" zháči sa Duffy. Vážne, Dafnia chýbala.
" Nený už na tieto hry už veľká ? Veď je z nás najstaršia..." zamyslel osa nahlas Andrej. Scdrak len prikyvoval.
"To je jedno, toto je doeližetejšie !" Duffy,Duffy,Duffy. Toto ti pripomeniem, až sa jej budeš znova líškať...
" Musíme dať dokofi 100€ na ten výled..."
"A-Ale ja nemôžem ísť !" zahabkala som a spomenula som su na svoje malé vreckové.
"Penny... M-My sme sa už všedci dohódli ! Je mi to lutó, ale musíš su nejáko zarobiť !" To sa vravý tomu, kdo má bohatých rodičov.
"Penny ? " niekto zdola zakričal. Bol to Peter/Patrik, Dafnií kamarát.
"Čo sa deje ?"
"Dafniu majú..."
"KDO ?!?" znervóznela som.
"To je zložité... Len choď do..."
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
"Čo si dáte ?" opýta sa predavačka v pizzerii. Listujem v Menu a po očku pozerám na Péčko. Péčko je v skratke Peter/Patrik, kedže sa pri predstavovaní nedohodol s Dafné. Jeden povedal Patrik, druhý Peter. Jeden povedal Peter, druhý Patrik. Tak ho volám obojako. Ale... Keď sa zas predstavovala Dafné povedala, že sa volá J...Dafnia. Čo malo znamenať to J ?
"Ehmm... Penny ?" opýtal sa Peter/Patrik.
" Uhmm, prepáč... Zamyslela som sa. Kde je teda Dafné ?'
" To je ten problém. Viem že je preč, ale neviem kde..." sklopil zrak Peter/Patrik. ( Viete čo? Budem ho volať Patrik...)
"Fajn... Oprela som sa o stoličku a zadívala som sa von oknom. Možnože Dafné robí to isté. Nik nevie. " Ehmmm.. Už som nám objednal. Tuším, že nemáš rada tuniakovú." povie Patrik.
" No... Musel si si ma s niekym pomýliť. Mám ju celkom rada." prekvapene som sa naňho pozrela. Veď sme tučniaky, nie ? Milujeme ryby !
"Ahá ! Jasné, pomýlil som si ťa s Dafné. Ona ma ne alergiu, hahah, je roztomilá keď kýcha..." zasmeje sa Patrik a napodobný Dafné. Musela som sa zasmiať, bolo to fakt vtipné, ale i divné...
°°°
Kolísala som sa späť do svojho igloo. Pozerala som sa do zeme a premýšlala som.
Dafnia čosi skrýva. Má nejaké tajomstvo, ktoré nepovie ani mne. Jej kamarátke. Teda, popravde neviem, či sme kamarátky. Som od nej o tri roky mladšia, čo je v tomto storočí skoro 100 rokov. Možnože jej prídem mladá. Neviem. Nevidím jej do hlavy.
To by mi až tak nevadilo, že má tajomstvo. Veď každý ho má, nie ? Moje vám nepoviem, to by som porušila dohodu s Duffy. Že nikomu nepoviem o tom že ma ako 4 ročnú pobozkala. To sme boli deti, vtedy sme sa hrali na svadby či na ninjov alebo agentov. A my sme sa hrali na tie vyobliekané, a zdravili sme sa tím pozdravom Cmuk ,Cmuk.
Musela som sa pousmiať; keď som si na to spomenula. Vtedy sme šli obe ako družičky na Anninu a Andrejovu svadbu. Scdrak im robil kňaza. No na Dafné si z detsva nepamätám. Vraj ho strávila s Patrikom. Žiaľ, v tom čase som o rodine Bluových a Adamových nemala ani potuchy. A vôbec, mali oby rodičov ? Veď som ich nikdy nestretla...
Zháčila som sa. Beriem Dafné ako moju naj-kámošky, pritom o nej nič neviem. Trocha ma to mrzí. Keď ju stretnem, musím ju lepšie spoznať; zaumienila som si. To som už otvárala dvere do igloo. Bolo tam ticho.
"Emma?" zavolala som na svojho puffla. Nič. Odrazu niečo treslo dverami. Podskočila som a oto som sa. Niekdo ma zozadu chytil... Mykala som sa a chcela som kričať, ale niečo mi nedivolilo hovoriť.
"N-Nemusíš s-sa báť. Ja-ja ty neublížim..." zajakával sa Neviemakosavolá.
Chytil ma, a jediné čo som potom uvidela bolo...
"Ehmm... Penny ?" opýtal sa Peter/Patrik.
" Uhmm, prepáč... Zamyslela som sa. Kde je teda Dafné ?'
" To je ten problém. Viem že je preč, ale neviem kde..." sklopil zrak Peter/Patrik. ( Viete čo? Budem ho volať Patrik...)
"Fajn... Oprela som sa o stoličku a zadívala som sa von oknom. Možnože Dafné robí to isté. Nik nevie. " Ehmmm.. Už som nám objednal. Tuším, že nemáš rada tuniakovú." povie Patrik.
" No... Musel si si ma s niekym pomýliť. Mám ju celkom rada." prekvapene som sa naňho pozrela. Veď sme tučniaky, nie ? Milujeme ryby !
"Ahá ! Jasné, pomýlil som si ťa s Dafné. Ona ma ne alergiu, hahah, je roztomilá keď kýcha..." zasmeje sa Patrik a napodobný Dafné. Musela som sa zasmiať, bolo to fakt vtipné, ale i divné...
°°°
Kolísala som sa späť do svojho igloo. Pozerala som sa do zeme a premýšlala som.
Dafnia čosi skrýva. Má nejaké tajomstvo, ktoré nepovie ani mne. Jej kamarátke. Teda, popravde neviem, či sme kamarátky. Som od nej o tri roky mladšia, čo je v tomto storočí skoro 100 rokov. Možnože jej prídem mladá. Neviem. Nevidím jej do hlavy.
To by mi až tak nevadilo, že má tajomstvo. Veď každý ho má, nie ? Moje vám nepoviem, to by som porušila dohodu s Duffy. Že nikomu nepoviem o tom že ma ako 4 ročnú pobozkala. To sme boli deti, vtedy sme sa hrali na svadby či na ninjov alebo agentov. A my sme sa hrali na tie vyobliekané, a zdravili sme sa tím pozdravom Cmuk ,Cmuk.
Musela som sa pousmiať; keď som si na to spomenula. Vtedy sme šli obe ako družičky na Anninu a Andrejovu svadbu. Scdrak im robil kňaza. No na Dafné si z detsva nepamätám. Vraj ho strávila s Patrikom. Žiaľ, v tom čase som o rodine Bluových a Adamových nemala ani potuchy. A vôbec, mali oby rodičov ? Veď som ich nikdy nestretla...
Zháčila som sa. Beriem Dafné ako moju naj-kámošky, pritom o nej nič neviem. Trocha ma to mrzí. Keď ju stretnem, musím ju lepšie spoznať; zaumienila som si. To som už otvárala dvere do igloo. Bolo tam ticho.
"Emma?" zavolala som na svojho puffla. Nič. Odrazu niečo treslo dverami. Podskočila som a oto som sa. Niekdo ma zozadu chytil... Mykala som sa a chcela som kričať, ale niečo mi nedivolilo hovoriť.
"N-Nemusíš s-sa báť. Ja-ja ty neublížim..." zajakával sa Neviemakosavolá.
Chytil ma, a jediné čo som potom uvidela bolo...
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
IV.
" Nie, naozaj spadol ? S mrkvovým džúsom ? Veď ty ho nepiješ ! Pre Jazz ? OK, musím končiť, pa. A pozdravuj ju."
Sedela som na stoličke a počúvala ten telefonát. Veď komu by mal kdo volať kvôli Mrkvovému džúsu ! Nedávalo to zmysel. Postavila som sa zo stoličky a prechádzala som sa po izbe. 20 krokov na dĺžku i šírku. Super...
Prešla som ku knižnici. Prstom som prechádzala po menách kníh. Najviac ma zaujala kniha z názvom Ako zabiť staršieho brata. Chcela som ju vrátiť späť, ale nešlo to. Postavila som sa na špičky a šmátrala som v poličke. Nahmatala som džínsový obal. Vybrala som ju. Bola to kniha s džínsovým obalom na ktorom bolo napísané Denník. Denníky sa nemajú čítať, vraj to prináša smolu. Ale neodolala som. Otvorila som ju. Na prvej stránke bolo meno. Jazz Adame. Okolo neho boli samé fialové srdiečka a kvetinky. Obrátila som na ďalšiu stránku.
16.10.
Tu je to... Hrozne úžasné ! Všade sneh a tučniaky... Najkrajší darček k mojim narodeninám !
Som taká šťastná, že takmer nedokážem písať !
Nickolas vie, ako sa odreagovať od toho zaprášeného sveta. My traja, ešte s Petrom sme sa ocitli v mestečku Alpine vo svete Club Penguin. Tak dlho sme o tom snívali ! ![smích :D](./images/smilies/1.gif)
(Ale zo začiatku som mala problém s chodením/kolísaním...)
20.10
Tak už poznáme celé mesto. Je to tu skvelé ! Keď nás sprievodca odišiel, rozhodli sme si nájsť prácu. Bolo to zvláštne, ja som nikdy nikde nepracovala, ak sa nepočítajú domáce práce ako umývanie riadu
.
Peter sa rozhodol v Pizzerií. Mali sme pizzu zadarmo
. No zistila som, že mám alergiu na ich ryby, TRAPAS !!! ![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
24.10.
Mám prácu !!!
Keď sme vychádzali s z Pizzerie, nedala som a čakala som Petrovi hovoriť, že by tu niekto mohol vymyslieť čosi proti tomu. Veď, doma som Tresku normálne jedla. Vytiahla som s kabelky skicár a sama som mu to načrtla ( Aj keď... Neviem kresliť zbrane
). Vysvetlila som mu, ako by to mohlo fungovať. Pokyvoval hlavou a usmieval sa. Súhlasil so mnou. Sám má alergiu na čerstvo pokosenú trávu... Zasmiala som sa. Tu len tak trávu nenájdeš ! ![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
Nevedomky som do niekoho vrazila.
" P-Prepáčte ! Bola som zamyslená, nevidela som vás ! " postavila som sa a pomohla som aj jemu. Bol to tučniak, starší než ja. Mal na sebe plášť a hrubé okrúhle okuliare.
" To sa stáva i mne ! Som Gary. " zasmeje sa a predstavý sa.
" Ja som J..." chcela som dopovedať, ale Peter mi stúpil na plutvu. JAU !
" Ja sa volám Dafné." usmiala som sa. Gary sa pozrel na zem a zdvihol môj nákres.
" To je skvelé ! To by ma nikdy nenapadlo ! " začervenala som sa. Nikto cudzí ma nikdy nepochválil.
" M-Mohla by si občas prísť ku mne a pomôcť mi ! " ponúkol sa Gary.
" Keď ja neviem... Patrik, nebude ti vadiť, keď prídem do Igloo v bielom plášti ? " pozrem na Petra. On súhlasne pokýval hlavou.
" Súhlasím." pdala som si s ním krídlo. Potriasli sme si a on odišiel. V krídle mi zostala iba vizitka.
Pokrútila som hlavou. Ja tu babu poznám !!!
" Nie, naozaj spadol ? S mrkvovým džúsom ? Veď ty ho nepiješ ! Pre Jazz ? OK, musím končiť, pa. A pozdravuj ju."
Sedela som na stoličke a počúvala ten telefonát. Veď komu by mal kdo volať kvôli Mrkvovému džúsu ! Nedávalo to zmysel. Postavila som sa zo stoličky a prechádzala som sa po izbe. 20 krokov na dĺžku i šírku. Super...
Prešla som ku knižnici. Prstom som prechádzala po menách kníh. Najviac ma zaujala kniha z názvom Ako zabiť staršieho brata. Chcela som ju vrátiť späť, ale nešlo to. Postavila som sa na špičky a šmátrala som v poličke. Nahmatala som džínsový obal. Vybrala som ju. Bola to kniha s džínsovým obalom na ktorom bolo napísané Denník. Denníky sa nemajú čítať, vraj to prináša smolu. Ale neodolala som. Otvorila som ju. Na prvej stránke bolo meno. Jazz Adame. Okolo neho boli samé fialové srdiečka a kvetinky. Obrátila som na ďalšiu stránku.
16.10.
Tu je to... Hrozne úžasné ! Všade sneh a tučniaky... Najkrajší darček k mojim narodeninám !
![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
Som taká šťastná, že takmer nedokážem písať !
![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
![smích :D](./images/smilies/1.gif)
(Ale zo začiatku som mala problém s chodením/kolísaním...)
20.10
Tak už poznáme celé mesto. Je to tu skvelé ! Keď nás sprievodca odišiel, rozhodli sme si nájsť prácu. Bolo to zvláštne, ja som nikdy nikde nepracovala, ak sa nepočítajú domáce práce ako umývanie riadu
![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
Peter sa rozhodol v Pizzerií. Mali sme pizzu zadarmo
![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
24.10.
Mám prácu !!!
![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
![smích :D](./images/smilies/1.gif)
![smích :DD](./images/smilies/27.gif)
Nevedomky som do niekoho vrazila.
" P-Prepáčte ! Bola som zamyslená, nevidela som vás ! " postavila som sa a pomohla som aj jemu. Bol to tučniak, starší než ja. Mal na sebe plášť a hrubé okrúhle okuliare.
" To sa stáva i mne ! Som Gary. " zasmeje sa a predstavý sa.
" Ja som J..." chcela som dopovedať, ale Peter mi stúpil na plutvu. JAU !
" Ja sa volám Dafné." usmiala som sa. Gary sa pozrel na zem a zdvihol môj nákres.
" To je skvelé ! To by ma nikdy nenapadlo ! " začervenala som sa. Nikto cudzí ma nikdy nepochválil.
" M-Mohla by si občas prísť ku mne a pomôcť mi ! " ponúkol sa Gary.
" Keď ja neviem... Patrik, nebude ti vadiť, keď prídem do Igloo v bielom plášti ? " pozrem na Petra. On súhlasne pokýval hlavou.
" Súhlasím." pdala som si s ním krídlo. Potriasli sme si a on odišiel. V krídle mi zostala iba vizitka.
Pokrútila som hlavou. Ja tu babu poznám !!!
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
V.
T-To je neuveriteľné... Stačilo pár zápisov z toho denníka. To stačilo na to, aby som zložila tú skladačku. Všetko do seba teraz zapadalo... To zvláštne chovanie, nevysvetliteľné výbuchy smiechu či hodiny ticha... Posadila som sa na posteľ. Zamyslela som sa. Ak je toto Dafnií Denník, musí tam byť napísané aj naše stretnutie !
Začala som hľadať dátum stretnutia. Bolo to minulý rok, tuším 16.10. Sedeli sme v Pizzerií, keď som ju zbadala. Prišla mi tak sebavedomá a veselá, keď sa rozprávala s Patrikom...
„Tu to je !“ vykríknem a začnem čítať. Teda, chcela som. Stránky boli popísané všakovakými znakmi. Tučniak aby sa v tom vyznal !
„Och God !“ ktosi vošiel do izby.
„Ty si to našla ! A ja som to všade hľadal...“ vytrhne mi z rúk Denník. Opatrne som si ho obzrela. Bol to ľadový medveď, pomenší než Herbert s roztomilo strapatými, plavými vlasmi.
„Vráť mi to ! Ja som to našla prvá !!!“ načiahnem sa za ním, no on ju schoval.
„Môžem sa na niečo spýtať ?“ povie on.
„Ako sa voláš ?“ založím si krídla vbok.
„Nick. A dúfam že si Penny, lebo by bolo trápne keby som vzal niekoho cudzieho a povedal mu - Dafné je vo veľkom nebezbečí a on by ani nevedel, kdo to je...“
„P-Počkať, Dafné je v nebezbečí ???“
„Jak to vieš ? Hupsík...“ zasmeje sa Nick.
„Ale ja som to nechcel povedať takto, chcel som to povedať šetrne... Nie tak, že Dafniu majú pravdepodobne CPtrackers či jak sa volajú a je možné že sa odtiaľ nikdy nedostane... Aj kruci, už zase...“ začervená sa Nick.
„NIKDY ???“ vyskočím z postele.
„T-To je nemožné !!!“ nechápavo krútim hlavou.
„A-Áno... My s tím nič nezmôžeme...“ skloní hlavu. Potichu zafňukal.
„Spomínal si čosi s tím Denníkom.“ pripomeniem mu. Až teraz mi došlo, že to je asi ten Nickolas z toho Denníka.
„Keď ja neviem kde je... Dafné si dáva záležať, keď skríva vypísaný Denník...“
„Máš ho v ruke.“ chladne ho upozorním.
„Jejda, fakt... Tu to je, stále to nosím pri sebe.“ zasmeje sa Nick a vytiahne pokrčený papierik. Otvorí ho.
Vonkajšok není dôležitý, vnútro skús pochopiť.
„Rozumieš tomu ? Ja nie... Heh...“povie Nick. Zamyslím sa.
„Jediné, čo chcem zistiť je to písmo.“ ukážem na znaky.
„Písmo zo Xoraxu... Dafné tu knihu milovala...“ zamyslel sa Nick. Prešiel ku knižnici a vybral akúsi knihu.
„Tu to je. Ale to nám asi moc nepomôže...“ podá mi y z nej lístok. Na tom lístku boli vysvetlivky.
„Vnútro skús pochopiť...“ zamyslela som sa.Prelistovala som celí Denník. Na niektorých stranách boli niektoré písmenká podčiarknuté.
„Zvláštne...“ otvorím Denník na začiatku a začnem odpisovať znaky.
„Hai-Kai No Ku ? Divné, nechápem tomu...“ zamyslím sa.
„Haika !“ víťazoslávne vykríkne Nick.
„Čože ?“
„Haika. Myslím, že viem kde nájdeme druhý Denník.“
„Vážne ? V knižnici v meste ?“ nechápavo po ňom pozriem.
„Šiel by som s tebou... Kedže mi ma ale tučniaky spájajú s Herbertom, nemôžem ísť von...“
„Dobre, spravím to.“ povzdychnem si.
„Jediné, čo musíš nájsť je kniha o Haike. Ostatok nechaj na mňa.“ žmurkne na mňa a pošle ma von.
„Ešte jedna vec. Prečo si ma uniesol ?“ poviem.
„Keby si ma zbadala v tvojom Iggy, tak by som bol mŕtvy.“ zasmial sa a zatvoril dvere.
„Tu je tích kníh...“ šomrem si popod zobák. Tú knihu o Haike tu nenájdem !
„Prosíte si ?“ povie niekto za mnou. Otočím sa.
„Anna ? Čo tu robíš ?“
„Pracujem. To isté sa môžem opýtať aj teba.“ prekríži si krídla cez prsia.
„Hľadám knihu o Haike...“ pousmejem sa.
„Myslím že viem kde je.“ odstrčí ma na bok a začne hľadať v knižnici.
„Tu je ! Ako dlho si ju chceš požičiať ?“
„Ja ju potrebujem na dlhšiu dobu...“ skloním hlavu.
„Na, kedže si čučoriedka, tak ti ju darujem. Aj tak ju nikto nevedel prečítať.“ usmeje sa a ukáže prvú stranu. A naozaj, po celej strane boli znaky ako z toho Denníka.
„Díky Anna ! Zajtra v Pizzerií ?“ kývam Anne a bežím von.
T-To je neuveriteľné... Stačilo pár zápisov z toho denníka. To stačilo na to, aby som zložila tú skladačku. Všetko do seba teraz zapadalo... To zvláštne chovanie, nevysvetliteľné výbuchy smiechu či hodiny ticha... Posadila som sa na posteľ. Zamyslela som sa. Ak je toto Dafnií Denník, musí tam byť napísané aj naše stretnutie !
Začala som hľadať dátum stretnutia. Bolo to minulý rok, tuším 16.10. Sedeli sme v Pizzerií, keď som ju zbadala. Prišla mi tak sebavedomá a veselá, keď sa rozprávala s Patrikom...
„Tu to je !“ vykríknem a začnem čítať. Teda, chcela som. Stránky boli popísané všakovakými znakmi. Tučniak aby sa v tom vyznal !
„Och God !“ ktosi vošiel do izby.
„Ty si to našla ! A ja som to všade hľadal...“ vytrhne mi z rúk Denník. Opatrne som si ho obzrela. Bol to ľadový medveď, pomenší než Herbert s roztomilo strapatými, plavými vlasmi.
„Vráť mi to ! Ja som to našla prvá !!!“ načiahnem sa za ním, no on ju schoval.
„Môžem sa na niečo spýtať ?“ povie on.
„Ako sa voláš ?“ založím si krídla vbok.
„Nick. A dúfam že si Penny, lebo by bolo trápne keby som vzal niekoho cudzieho a povedal mu - Dafné je vo veľkom nebezbečí a on by ani nevedel, kdo to je...“
„P-Počkať, Dafné je v nebezbečí ???“
„Jak to vieš ? Hupsík...“ zasmeje sa Nick.
„Ale ja som to nechcel povedať takto, chcel som to povedať šetrne... Nie tak, že Dafniu majú pravdepodobne CPtrackers či jak sa volajú a je možné že sa odtiaľ nikdy nedostane... Aj kruci, už zase...“ začervená sa Nick.
„NIKDY ???“ vyskočím z postele.
„T-To je nemožné !!!“ nechápavo krútim hlavou.
„A-Áno... My s tím nič nezmôžeme...“ skloní hlavu. Potichu zafňukal.
„Spomínal si čosi s tím Denníkom.“ pripomeniem mu. Až teraz mi došlo, že to je asi ten Nickolas z toho Denníka.
„Keď ja neviem kde je... Dafné si dáva záležať, keď skríva vypísaný Denník...“
„Máš ho v ruke.“ chladne ho upozorním.
„Jejda, fakt... Tu to je, stále to nosím pri sebe.“ zasmeje sa Nick a vytiahne pokrčený papierik. Otvorí ho.
Vonkajšok není dôležitý, vnútro skús pochopiť.
„Rozumieš tomu ? Ja nie... Heh...“povie Nick. Zamyslím sa.
„Jediné, čo chcem zistiť je to písmo.“ ukážem na znaky.
„Písmo zo Xoraxu... Dafné tu knihu milovala...“ zamyslel sa Nick. Prešiel ku knižnici a vybral akúsi knihu.
„Tu to je. Ale to nám asi moc nepomôže...“ podá mi y z nej lístok. Na tom lístku boli vysvetlivky.
„Vnútro skús pochopiť...“ zamyslela som sa.Prelistovala som celí Denník. Na niektorých stranách boli niektoré písmenká podčiarknuté.
„Zvláštne...“ otvorím Denník na začiatku a začnem odpisovať znaky.
„Hai-Kai No Ku ? Divné, nechápem tomu...“ zamyslím sa.
„Haika !“ víťazoslávne vykríkne Nick.
„Čože ?“
„Haika. Myslím, že viem kde nájdeme druhý Denník.“
„Vážne ? V knižnici v meste ?“ nechápavo po ňom pozriem.
„Šiel by som s tebou... Kedže mi ma ale tučniaky spájajú s Herbertom, nemôžem ísť von...“
„Dobre, spravím to.“ povzdychnem si.
„Jediné, čo musíš nájsť je kniha o Haike. Ostatok nechaj na mňa.“ žmurkne na mňa a pošle ma von.
„Ešte jedna vec. Prečo si ma uniesol ?“ poviem.
„Keby si ma zbadala v tvojom Iggy, tak by som bol mŕtvy.“ zasmial sa a zatvoril dvere.
„Tu je tích kníh...“ šomrem si popod zobák. Tú knihu o Haike tu nenájdem !
„Prosíte si ?“ povie niekto za mnou. Otočím sa.
„Anna ? Čo tu robíš ?“
„Pracujem. To isté sa môžem opýtať aj teba.“ prekríži si krídla cez prsia.
„Hľadám knihu o Haike...“ pousmejem sa.
„Myslím že viem kde je.“ odstrčí ma na bok a začne hľadať v knižnici.
„Tu je ! Ako dlho si ju chceš požičiať ?“
„Ja ju potrebujem na dlhšiu dobu...“ skloním hlavu.
„Na, kedže si čučoriedka, tak ti ju darujem. Aj tak ju nikto nevedel prečítať.“ usmeje sa a ukáže prvú stranu. A naozaj, po celej strane boli znaky ako z toho Denníka.
„Díky Anna ! Zajtra v Pizzerií ?“ kývam Anne a bežím von.
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
VI.
,,Knock, knock“ zaklopem na dvere. Opriem sa o stenu igloo a čakám. Zvnútra niekto povzdychol. Pomaly prišiel k dverám a odomkol ich. Patrik tam neprítomne stál, zo smutným výrazom v očiach. ,, Dafné tu nie je.,, stroho odpovie. Pomaly prešľapuje na mieste a pozerá do zeme. ,,Neprišla som za Dafné... prišla som za tebou.,, nadýchnem sa. ,,Vieme kde je Dafné, ale potrebujeme tvoju pomoc...,, ,, MY ?,, zdvihne jedno obočie. Očividne ho to začalo zaujímať. ,,My. Ja, ty a Nick. Poviem to zhurta, si jediný tučniak, ktorý žije s Dafné 24 hodín denne, takže ju poznáš najlepšie. Ako si si mohol všimnúť, píše si Denníky. Sú však zaheslované,a myslíme si, že nám pomôžeš...,, ,,Ja neviem...,, zamumlá Patrik a ustúpi krok dozadu. Prevrátim očami. Schmatnem ho za ruku a potiahnem ho von. ,, JAU !!!,, zasyčí od bolesti. Šúchal si čelo, ktorým ešte pred sekundou vrazil do obruvne dverí. ,, Jééje, sorry, to je tá slávna obruvňa... Ak nám pomôžeš, pustím ťa.,, dám si krídla vbok. ,, Fajn. Ale iba preto, že si kamarátka Dafné.,, zašomre a oduto kráča za mnou.
,,Jééj Patrik, dlho sme sa nevideli !,, dali si obaja Hig-five. Patrik pri Nickovi ožil, akoby zabudol na to, že som ho prednedávnom nabúrala do dverí. ,, Máme tu už druhý Denník, ale tá -Vec- je až v treťom... Pomôžeš nám ? ,, povie Nick a podá Patikovi Denník. Opatrne si ho vezme a začne listovať. Zamyslene sa pozerá na stránku. Odrazu sa postaví zo stoličky a prejde k sviečke. Preľakla som sa. Hádam to nechce zapáliť ! On len stránku pridržal chvíľku nad sviečkou a s úsmevom ju podáva Nickovi. ,, Citrónové písmo ! No jasné ! ,, zasmeje sa Nick a začne zohrievať aj ostatné stránky. ,, Citrónové ? ,, otočím sa na Patrika, ktorý pozeral von oknom. ,,Správu napíšeš citrónovou šťavou. Po uschnutí je neviditeľná, zjaví sa až keď dopis podržíš chvíľku nad ohňom. Používali sme ho na Skautskom tábore, keď sme boli ešte deti...,, pozrie sa do zeme. Dám mu krídlo na plece. ,,Určite je v poriadku. Nie si sám aj nám chýba.,, ,, Dlhý, krátky, dlhý, krátky, Dlhý, Pam-pam, dokončím...,, povie Nick a nechápavo sa pozerá na slová. ,, Hm ?,, otočím sa na Nicka. Patrik vezme stránky. Odrazu začne tancovať. ,, Pffff, čo robíš ? ,, zasmejem sa. Vyzeralo to divne, najprv si ťukal do hrude tipom - ja som tu šéf-, potom vyskočil do tvaru X, otočil sa, znova X, potom akoby vesloval dozadu a stále si čosi mumlal. Až potom, čo začal zvláštne kráčať na mieste, si začal pospevovať tie slovíčka. ,, Dafné si toto hovorila, keď mi ukazovala svoj tanec. Bolo to na vystúpenie a tanec sa volal - Ego tanec-... ,, povie Patrik a posadí sa na stoličku. ,, Chytala tak lepšie rytmus...,, rozžiaria sa oči Nickovi. ,, Patrik, ty si génius !,, ,, Ďakujem. Očividne aj vás napadlo, kde je tá ďalšia časť našej skladačky.,, povie tajuplne Patrik. ,, Choďte vy dvaja. Ja sa medzitým skúsim naučiť ten tanec... ,, zasmeje sa Nick.
,, Kde by Dafné len mohla schovať ten Denník ? ,, premýšľam nahlas, keď som obchádzala jedného tanečníka. Parket svietil všetkými farbami a množstvo tučniakov sa tu šlo odreagovať. ,, Tu by to každý našiel, možnože je to v Boiler izbe. ,, pretláčal sa pomedzi Pufflami. ,, Správny postreh.,, usmejem sa naňho a obzerám sa, či nás niekto vidí. Opatrne otvorím tajné dvere a po schodíkoch zliezame dolu. V Boiler izbe nebolo takmer ani plutvy. Dvaja tučniaci si prezerali staré noviny, inak tu nebol nik. Patrik začal hľadať noviny z roku 2011. Chvíľku sa v tom hrabal, občas jedni vytiahol. Napokon vytiahol zožltnuté noviny. 16.10.2011 Novinami trocha potriasol. Vypadol z neho lístok s číslami 13.12.2012. Začala som hľadať v priehradke s rokom 2012. Patrik kývol hlavou a lístoček odložil. Keď som našla noviny zhodné s týmto dňom, narazila som na prekážku. Noviny sa nedali vybrať. Siahla som hlbšie do zásuvky. Nahmatala som čosi mäkké a jemne chlpaté. Vybrala som to. Odfúkla som prach a upravila som neposlušné chĺpky. ,, Patrik ja som to našla.,, jemne ťuknem doňho. Podskočí, akoby som ho práve vyrušila pri premýšľaný a pozrel sa na mňa. Víťazoslávne podskočil a zdvihol krídlo v pästi. ,, Teraz len zostáva rozlúštiť i toto. ,, vezme Patrik knihu a schová ju za kabát. Opatrne lezieme po rebríku hore. V Dance Clubu už nikto nebol. Patrik otvoril dvere ale hneď ich aj zabuchol. ,, Čo sa deje ? ,, podídem bližšie. Vo vlasoch som mu zbadala biele stopy. ,, Snežná Búrka...,, zašepká Patrik.
,,Knock, knock“ zaklopem na dvere. Opriem sa o stenu igloo a čakám. Zvnútra niekto povzdychol. Pomaly prišiel k dverám a odomkol ich. Patrik tam neprítomne stál, zo smutným výrazom v očiach. ,, Dafné tu nie je.,, stroho odpovie. Pomaly prešľapuje na mieste a pozerá do zeme. ,,Neprišla som za Dafné... prišla som za tebou.,, nadýchnem sa. ,,Vieme kde je Dafné, ale potrebujeme tvoju pomoc...,, ,, MY ?,, zdvihne jedno obočie. Očividne ho to začalo zaujímať. ,,My. Ja, ty a Nick. Poviem to zhurta, si jediný tučniak, ktorý žije s Dafné 24 hodín denne, takže ju poznáš najlepšie. Ako si si mohol všimnúť, píše si Denníky. Sú však zaheslované,a myslíme si, že nám pomôžeš...,, ,,Ja neviem...,, zamumlá Patrik a ustúpi krok dozadu. Prevrátim očami. Schmatnem ho za ruku a potiahnem ho von. ,, JAU !!!,, zasyčí od bolesti. Šúchal si čelo, ktorým ešte pred sekundou vrazil do obruvne dverí. ,, Jééje, sorry, to je tá slávna obruvňa... Ak nám pomôžeš, pustím ťa.,, dám si krídla vbok. ,, Fajn. Ale iba preto, že si kamarátka Dafné.,, zašomre a oduto kráča za mnou.
,,Jééj Patrik, dlho sme sa nevideli !,, dali si obaja Hig-five. Patrik pri Nickovi ožil, akoby zabudol na to, že som ho prednedávnom nabúrala do dverí. ,, Máme tu už druhý Denník, ale tá -Vec- je až v treťom... Pomôžeš nám ? ,, povie Nick a podá Patikovi Denník. Opatrne si ho vezme a začne listovať. Zamyslene sa pozerá na stránku. Odrazu sa postaví zo stoličky a prejde k sviečke. Preľakla som sa. Hádam to nechce zapáliť ! On len stránku pridržal chvíľku nad sviečkou a s úsmevom ju podáva Nickovi. ,, Citrónové písmo ! No jasné ! ,, zasmeje sa Nick a začne zohrievať aj ostatné stránky. ,, Citrónové ? ,, otočím sa na Patrika, ktorý pozeral von oknom. ,,Správu napíšeš citrónovou šťavou. Po uschnutí je neviditeľná, zjaví sa až keď dopis podržíš chvíľku nad ohňom. Používali sme ho na Skautskom tábore, keď sme boli ešte deti...,, pozrie sa do zeme. Dám mu krídlo na plece. ,,Určite je v poriadku. Nie si sám aj nám chýba.,, ,, Dlhý, krátky, dlhý, krátky, Dlhý, Pam-pam, dokončím...,, povie Nick a nechápavo sa pozerá na slová. ,, Hm ?,, otočím sa na Nicka. Patrik vezme stránky. Odrazu začne tancovať. ,, Pffff, čo robíš ? ,, zasmejem sa. Vyzeralo to divne, najprv si ťukal do hrude tipom - ja som tu šéf-, potom vyskočil do tvaru X, otočil sa, znova X, potom akoby vesloval dozadu a stále si čosi mumlal. Až potom, čo začal zvláštne kráčať na mieste, si začal pospevovať tie slovíčka. ,, Dafné si toto hovorila, keď mi ukazovala svoj tanec. Bolo to na vystúpenie a tanec sa volal - Ego tanec-... ,, povie Patrik a posadí sa na stoličku. ,, Chytala tak lepšie rytmus...,, rozžiaria sa oči Nickovi. ,, Patrik, ty si génius !,, ,, Ďakujem. Očividne aj vás napadlo, kde je tá ďalšia časť našej skladačky.,, povie tajuplne Patrik. ,, Choďte vy dvaja. Ja sa medzitým skúsim naučiť ten tanec... ,, zasmeje sa Nick.
,, Kde by Dafné len mohla schovať ten Denník ? ,, premýšľam nahlas, keď som obchádzala jedného tanečníka. Parket svietil všetkými farbami a množstvo tučniakov sa tu šlo odreagovať. ,, Tu by to každý našiel, možnože je to v Boiler izbe. ,, pretláčal sa pomedzi Pufflami. ,, Správny postreh.,, usmejem sa naňho a obzerám sa, či nás niekto vidí. Opatrne otvorím tajné dvere a po schodíkoch zliezame dolu. V Boiler izbe nebolo takmer ani plutvy. Dvaja tučniaci si prezerali staré noviny, inak tu nebol nik. Patrik začal hľadať noviny z roku 2011. Chvíľku sa v tom hrabal, občas jedni vytiahol. Napokon vytiahol zožltnuté noviny. 16.10.2011 Novinami trocha potriasol. Vypadol z neho lístok s číslami 13.12.2012. Začala som hľadať v priehradke s rokom 2012. Patrik kývol hlavou a lístoček odložil. Keď som našla noviny zhodné s týmto dňom, narazila som na prekážku. Noviny sa nedali vybrať. Siahla som hlbšie do zásuvky. Nahmatala som čosi mäkké a jemne chlpaté. Vybrala som to. Odfúkla som prach a upravila som neposlušné chĺpky. ,, Patrik ja som to našla.,, jemne ťuknem doňho. Podskočí, akoby som ho práve vyrušila pri premýšľaný a pozrel sa na mňa. Víťazoslávne podskočil a zdvihol krídlo v pästi. ,, Teraz len zostáva rozlúštiť i toto. ,, vezme Patrik knihu a schová ju za kabát. Opatrne lezieme po rebríku hore. V Dance Clubu už nikto nebol. Patrik otvoril dvere ale hneď ich aj zabuchol. ,, Čo sa deje ? ,, podídem bližšie. Vo vlasoch som mu zbadala biele stopy. ,, Snežná Búrka...,, zašepká Patrik.
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
VI.
,, Ako sa dostaneme cez tú búrku ? ,, krúti hlavou Patrik. Snežné búrky u náš bývajú málokedy, ale často za sebou nechávajú poriadni zmätok. Nikto ich nemá rád.
,, Možnože...,, zbystriem a začnem hľadať po vreckách. Bola som si istá, že tu niekde bol... Potľapkal som si po rifliach až som prešla k bunde. Vo vrecku som nahmatala čosi studené s plastovým obalom. S úsmevom som vybrala EPF mobil. Patrik zdvihol pohľad od zeme na mňa.
,, Chceš volať ? Cez snežnú búrku ?,, nechápavo krúti hlavou. Spýtavo zdvihnem jedno obočie.
,, Ty... Nie si agent ?,, pokrúti hlavou. Prekvapene urobím krok dozadu. Už som strela množstvo neočakávaných tučniakov, čo boli agenti. Toto bol pre mňa šok.
,, Také čosi exituje ?,, postaví sa zo zeme. Neprítomne prikývnem. Ako mi raz spomínala Dadz, Patrikovi hovorí úplne všetko. Takmer. O agentoch u nich nepadlo ani ň.
Medzitým sa mi podarilo nájsť v mobile aplikáciu teleportu. Bojím sa , že to nebude fungovať. Podám Patrikovi krídlo. Posunie sa trochu dozadu, akoby si chcel rozmyslieť, či chce ísť. Opatrne vystrie krídlo dopredu, ale hneď ju stiahne. Čoho sa len bojí ?
Odrazu len Patrik vyskočí, chytí ma za plece a povie : ,, Sranda musí byť! ,, Stlačím teleport, načo sa Patrik iba vyškerí. Ja tých chalanov nikdy nepochopím... Po chvíľke ma ovial jemný, studený vánok a pokojne som prežívala ten pocit, že necítiš zem. Patrik sa ani nepohol. Po chvíľke som znovu zacítila zem. Trocha mnou heglo, takže naše pristátie bolo zaujímavé. Nick ležal rozlepený na zemi, ja na ňom a Patrik sa nebezpečne krúti na mieste. Želala som si, by nespadol. Spadol. A zhodil pritom vankúše zo sedačky.
,, To bolo fajn ! ,, prvý sa zobudil Patrik. Oprášil si košeľu a pomohol mi vstať. Nick sa postavil sám. Šúchal si hlavu na mieste, kde sa buchol o podlahu. Patrik vytiahne spod kabáta Denník a podá ho Nickovi. Potom sa uklonil a vyplazil jazyk. Buchla som ho za to po hlave.
,, Hlavu nechaj na pokoji ! Tá patrí Dadz ! ,, zasmeje sa Patrik a akože dá pohlavok i mne. Ja sa mu však uhnem, čiže krídlo len tak preletelo vzduchom.
,, Prestaňte sa hašteriť, prosím. Nemám to rád. ,, zabručí Nick. Skloním hlavu a zatvárim sa smutno.
,, Prepáč ocko. Už to neurobíme, sľubujem. ,, zasmejem sa žmurknem na Patrika. Ten sa priblížil zozadu na Nicka a buchol ho vankúšom po hlave.
,, Vy to schytáte, obaja !!! ,, vykríkne Nick, schytí vankúš a začne ma naháňať. Uhnem sa mu a bežím za sedačku. Tam ma počkal Patrik, aby mi vrátil ten pohlavok. Modrým vankúšom ma búchal po hlave ostošesť. Pribehol i Nick a začal nás oboch štekliť.
,, Prestaň ! To-to šteklí ! ,, zvíjam sa od smiechu sa snažím sa mu zabrániť v tej činnosti. Odtisnem ho a všetci sa navzájom búchame. Perie bolo všade. To bolo zábavy... Nick odrazu zakopol o niečo v podlahe. Kedže mám talent na napodobňovanie, zavadím o dlážku tiež. Na jednej plutve balansujúc sa snažím udržať rovnováhu, Patrik ma však buchne do chrbta a ja spadnem.
Spadla som na akýsi počítač a omylom som stlačila zopár tlačítok. Najprv čosi zarachotilo v stene oproti, potom sa zrazu prevrátila a ukázala nádherný rodokmeň. Nado mnou sa otvoril nejaký poklop a vystrelilo to paprsok lúčov. Mierili priamo na Patrika. Ten sa uhol. Paprsok sa odrazil od zrkadla a letel k oknu. Takto paprsok preletel všetky zrkadlá a sklá, až si to namierilo na Nicka. Ten sa medzitým nejak pozviechal zo zeme a snažil sa postaviť.
,, Wub ! ,, vykríkne a odhodí ho to do steny. Všade sa vznášal prach. Videla som Patrika, ako sa snaží prejsť cez ten oblak. Zamávam naňho. Prejde ku mne.
,, Čo to, kurnik bolo ? ,, zanadáva Patrik a odkašle si. Pomaly sa začalo rozvidnievať. Opatrne som prešla cez prach, pritom som ho odháňala krídlom.
,, Nick ! Žiješ ? Odpovedz ! ,, odpoviem a skloním sa nad postavou. Bola celá zaprášená a doráňaná. Postava trochu otvorilo oči a odkašlalo si. Patrik medzitým prešiel až k nám. Vytreštil oči a od onemenia zabudol dýchať. Prach už úplne zmizol, takže sme mohli vidieť. Bol to tučniak, mal blond krátke vlasy a kockovanú košelu. Bol celý žltý. Chytil sa za hlavu a niečo zašepkal. Patrik k nemu pribehol a oprášil ho. Pomohol mu vstať. On potriasol hlavou a pozrel na sa seba do zrkadla.
,, Pánenko-skákavá.,, povedal a začal sa obzerať. Nejak mi ten cirkus nedochádzal.
,, Č-čo sa stalo ? ,, pozriem na Patrika. On sa na mňa otočil. V očiach mal hravú iskierku.
,, Tomuto sa vraví - Mozog bláznov-.,, povie a ukáže na tučniaka. Mozog bláznov. Tak nazval Patrik stretnutie Dafné a Garyho. Zrážka bláznov...
,, Nick ? ,, zalapala som po dychu. Pozriem naňho a potom na Patrika.
,, Ako to... ,,
,, To nám povie jedine Dafné, ako to myslela. ,, zasmeje sa Nick a upraví si košeľu.
Patrik sa otočí k Rodostromu a urobí k nemu krok. Podídem k nemu bližšie. Krídlom prechádzam po látke, až som našla Nickove meno. Vedľa neho bol Hebert. Pod Herbertom boli iba dve mená. Nedali sa však prečítať.
,, Rodostrom našej rodiny. ,, vzdychne si Nick. Opatrne sa dotkol mien jeho rodičov. Od Matky prešiel čarov k Hebertovmu otcovi. Potom šiel dolu až k dvom vypálením miestam. Sklonil hlavu a zašepkal :
,, Môj bratranec. Mal dve deti, ale absolútne ich nepoznám. Keď zmizli, Herbert vypálil ich miesta a Rodokmeň dal mne. Chcel som ho vyhodiť, ale čosi mi vravelo nie. Tak som ho schoval za stenu. Myslím, že je na čase vypáliť i moje. ,, prejde k pracovnému stolu a otvorí prvý šuplík. Vytiahne odtiaľ zapaľovač. Škrtne a prejde k Rodostromu. Nechá oheň zožrať obraz a potom ho zahasí. Odstúpi od obrazu a postaví sa vedľa Patrika. Ten mu položí na plece krídlo. Ďakovne naňho pozrie. Ja ho chytím za druhé krídlo a takto sa pozerá na obrovský Rodokmeň.
,, Tak a teraz by sme mohli otvoriť ten Denník. ,, povie Nick. S Patrikom si vymeníme pohľady a súhlasne prikývneme. Nick sa posadí do kresla, ja vedľa neho a Patrik z druhej strane.
,, Pripravený ? ,, spýta sa Nick a otvorí Denník. . Prelistoval ho. Teraz v ňom bolo neskutočne veľa čísiel. Na konci bolo napísané : Oddýchni si, aj zajtra je deň. Vymeníme si navzájom pohľady a Nick povie : ,, Kto má chuť na Noc oživených saní ? ,,
VII.
Asi som zaspala, lebo si z toho filmu nespomínam takmer nič. Zo srandy sme všade zapálili sviečky a uložili sme sa na zemi. Všade boli deky, vankúše, periny a ako obaja povedali, bolo tu aj Dafnie plyšáky.
Ponaťahovala som sa a pozrela na oboch spáčov. Patrik ležal na sedačke. Klobúk z filmu mu trocha skĺzol do očí, čo budilo dojem Neviniatka. Nick ležal na zemi vedľa mňa a vyzeralo to, akoby prednedávnom niečo objímal. Zasmiala som sa, ale potichu, aby som ich nezobudila. Vytiahla som Televízor zo zásuvky a rozostrela som závesy. Trocha mdlo pozerám von oknom, keď čosi upúta moju pozornosť.
,, Nick ? Patrik ? ,, zavolám na oboch. Nick vyskočí spod periny, ale Patrik sa budil opatrne. Slamený klobúk si posunul na správne miesto a zložil si slnečné okuliare. A ž teraz som si všimla pukance, ktoré boli na zemi.
Obaja prišli ku mne a ja som im ukázala tú vec, prečo vstali skôr než naozaj chceli.
,, Vzducholoď. ,, sucho poznamená Patrik. Nick zaostrí pohľad a súhlasne kývne na Patrika. Nick odišiel do kuchyne, takže sme v obývačke zostali iba my dvaja. Patrik sa otočil od okna a zobral tretý Denník. Prelistoval ho až zastal na poslednej stránke. Krídlom naznačil, aby som k nemu prišla. Obzrela som si stránku. Bola normálne napísaná a bola to básnička. Očividne sa ponáhľala, lebo to písala hrozne rýchlo.
Až keď budem preč,
A dôjde na mňa reč.
Snom letieť k oblakom,
Už nebude nič po starom.
,, Zaujímavé. ,, pokrútim hlavou. Niektoré písmenká boli podčiarknuté. P, D, N a P.
Medzitým prišiel k nám Nick s hriankami potretými maslom. Nick sa pozrie na podčiarknuté písmenká.
,, To PDN mi pripomína našu skratku od Patrik, Dafné a Nick. ,, povie Nick a veľavýznamne si odhryzol z hrianky.
,, Ja som Penny. ,, potichu hlesnem. Patrik si z Nickom vymenili pohľad.
,, Štvrtý člen ! ,, zvýskne Patrik a vyskočí. Nick príde k nemu a začnú spolu -akoby- tancovať. Usmejem sa na nich a pomaly mi dochádza, že Dafné ma za kamarátku brala naozaj od začiatku nášho stretnutia v Pizzerií. Bolo to potešujúce a o chvíľku som tancovala spolu s nimi. Nick pustil Cadence - The party starts now- a obaja začali tancovať jej choreografiu. Pridala som sa k ním. Bolo to super ! Takto som sa nikdy ešte nezabávala. Čučoriedky párty nikdy neurobili. Všetci traja sme vyšli von cez kríky a Nick zo žartu zareval : ,, Život vie byť krásny !!! ,,
Zbadal nás Scdrak. Pridal sa k nám. O chvíľku v našom malom sprievode spievali aj Anna s Adamom. Keď sme prechádzali okolo majáku, začuli nás spievať hudobníci a našu pesničky doprevádzala aj gitara s bicími a aj husľami. Keď sme šli cez mesto, pridali sa k nám aj iný tučniaci, dokonca aj tanečníci. Prešli sme cez Snežné hrady a začali sme sa všetci obhadzovať snežnými guľami. Všetci sa zabávali, už to nebolo to nudné mestečko. Rozbehli sme sa na štadión a zahrali sme si futbal. Pekne sa mi podarilo odparkovať Nicka a dala som mu gól. Všetci jasali a bavili. Toto im tu určite chýbalo !
Cez ihrisko sme došli k Univerzite. Odniekadiaľ vyčarovali štetce a farby. Každý si vytvoril vlastný transparent. Hýrilo sa tu hláškami tipu : Žijeme len raz, More Sun, More Fun...
Niekto našiel mikrofóny a celým mestom sme spievali - Party in my Iggy-. Došli sme k Dance Clubu. Všetci boli na parkete a tancovali ako v tom videoklipe na -The party starts now-. Spievali sme, púšťali sme najlepších DJ-ov.
Vyleteli sme a bežali sme sa šmýkať z najvyššieho miesta nášho mesta. Všetci sedeli na sedačkách. Hore sa každý takmer bil o to, aby sa pustil dole ! Keď došla rada na nás troch, obi-traja sme sa pustili na jednej trati. Nick bol prekvapujúco dobrý. Preletel celú trať. Došla som za ním druhá. Počkali sme na ostatných a veselo sme sa lúčili.
,, To bolo super ! ,, pochválila nás Anna.
,, Ak sa bude také čosi ešte diať, upozornite ma, jasné ? ,, povie Adam a ďalej si spieva- Žijeme len raz-.
,, Ty si kamarátka Dafné, že ? Ja ju poznám ! Veľmi ju mám rada... ,, poťahá ma za tričko malé, 6 ročné dievčatko. Usmiala som sa na ňu. Odrazu ma objala.
,, Najradšej mám od nej jednu prespievanú pieseň. Volá sa - Poď se k oblakúm vznést-. Je to super. ,,
,, Ako sa voláš ? ,, spýtam sa.
,, Volajú ma Mimmy. Vraj som záhadná.,, zasmeje sa.
,, OK, Mimmy, sľúbim ti, že sa s Dafné osobne stretneš. ,,
,, Vážne ??? Díky, díky, díky !!! ,, ešte raz ma objala a veselo skackala za jej staršou sestrou.
Pozriem sa na Nicka a Patrika. Všetci traja sme sa objali a Patrik poznamenal:
,, Chcem počuť tú pesničku, čo spomenula Mimmy.,, Súhlasne všetci prikývneme.
,, Ako sa dostaneme cez tú búrku ? ,, krúti hlavou Patrik. Snežné búrky u náš bývajú málokedy, ale často za sebou nechávajú poriadni zmätok. Nikto ich nemá rád.
,, Možnože...,, zbystriem a začnem hľadať po vreckách. Bola som si istá, že tu niekde bol... Potľapkal som si po rifliach až som prešla k bunde. Vo vrecku som nahmatala čosi studené s plastovým obalom. S úsmevom som vybrala EPF mobil. Patrik zdvihol pohľad od zeme na mňa.
,, Chceš volať ? Cez snežnú búrku ?,, nechápavo krúti hlavou. Spýtavo zdvihnem jedno obočie.
,, Ty... Nie si agent ?,, pokrúti hlavou. Prekvapene urobím krok dozadu. Už som strela množstvo neočakávaných tučniakov, čo boli agenti. Toto bol pre mňa šok.
,, Také čosi exituje ?,, postaví sa zo zeme. Neprítomne prikývnem. Ako mi raz spomínala Dadz, Patrikovi hovorí úplne všetko. Takmer. O agentoch u nich nepadlo ani ň.
Medzitým sa mi podarilo nájsť v mobile aplikáciu teleportu. Bojím sa , že to nebude fungovať. Podám Patrikovi krídlo. Posunie sa trochu dozadu, akoby si chcel rozmyslieť, či chce ísť. Opatrne vystrie krídlo dopredu, ale hneď ju stiahne. Čoho sa len bojí ?
Odrazu len Patrik vyskočí, chytí ma za plece a povie : ,, Sranda musí byť! ,, Stlačím teleport, načo sa Patrik iba vyškerí. Ja tých chalanov nikdy nepochopím... Po chvíľke ma ovial jemný, studený vánok a pokojne som prežívala ten pocit, že necítiš zem. Patrik sa ani nepohol. Po chvíľke som znovu zacítila zem. Trocha mnou heglo, takže naše pristátie bolo zaujímavé. Nick ležal rozlepený na zemi, ja na ňom a Patrik sa nebezpečne krúti na mieste. Želala som si, by nespadol. Spadol. A zhodil pritom vankúše zo sedačky.
,, To bolo fajn ! ,, prvý sa zobudil Patrik. Oprášil si košeľu a pomohol mi vstať. Nick sa postavil sám. Šúchal si hlavu na mieste, kde sa buchol o podlahu. Patrik vytiahne spod kabáta Denník a podá ho Nickovi. Potom sa uklonil a vyplazil jazyk. Buchla som ho za to po hlave.
,, Hlavu nechaj na pokoji ! Tá patrí Dadz ! ,, zasmeje sa Patrik a akože dá pohlavok i mne. Ja sa mu však uhnem, čiže krídlo len tak preletelo vzduchom.
,, Prestaňte sa hašteriť, prosím. Nemám to rád. ,, zabručí Nick. Skloním hlavu a zatvárim sa smutno.
,, Prepáč ocko. Už to neurobíme, sľubujem. ,, zasmejem sa žmurknem na Patrika. Ten sa priblížil zozadu na Nicka a buchol ho vankúšom po hlave.
,, Vy to schytáte, obaja !!! ,, vykríkne Nick, schytí vankúš a začne ma naháňať. Uhnem sa mu a bežím za sedačku. Tam ma počkal Patrik, aby mi vrátil ten pohlavok. Modrým vankúšom ma búchal po hlave ostošesť. Pribehol i Nick a začal nás oboch štekliť.
,, Prestaň ! To-to šteklí ! ,, zvíjam sa od smiechu sa snažím sa mu zabrániť v tej činnosti. Odtisnem ho a všetci sa navzájom búchame. Perie bolo všade. To bolo zábavy... Nick odrazu zakopol o niečo v podlahe. Kedže mám talent na napodobňovanie, zavadím o dlážku tiež. Na jednej plutve balansujúc sa snažím udržať rovnováhu, Patrik ma však buchne do chrbta a ja spadnem.
Spadla som na akýsi počítač a omylom som stlačila zopár tlačítok. Najprv čosi zarachotilo v stene oproti, potom sa zrazu prevrátila a ukázala nádherný rodokmeň. Nado mnou sa otvoril nejaký poklop a vystrelilo to paprsok lúčov. Mierili priamo na Patrika. Ten sa uhol. Paprsok sa odrazil od zrkadla a letel k oknu. Takto paprsok preletel všetky zrkadlá a sklá, až si to namierilo na Nicka. Ten sa medzitým nejak pozviechal zo zeme a snažil sa postaviť.
,, Wub ! ,, vykríkne a odhodí ho to do steny. Všade sa vznášal prach. Videla som Patrika, ako sa snaží prejsť cez ten oblak. Zamávam naňho. Prejde ku mne.
,, Čo to, kurnik bolo ? ,, zanadáva Patrik a odkašle si. Pomaly sa začalo rozvidnievať. Opatrne som prešla cez prach, pritom som ho odháňala krídlom.
,, Nick ! Žiješ ? Odpovedz ! ,, odpoviem a skloním sa nad postavou. Bola celá zaprášená a doráňaná. Postava trochu otvorilo oči a odkašlalo si. Patrik medzitým prešiel až k nám. Vytreštil oči a od onemenia zabudol dýchať. Prach už úplne zmizol, takže sme mohli vidieť. Bol to tučniak, mal blond krátke vlasy a kockovanú košelu. Bol celý žltý. Chytil sa za hlavu a niečo zašepkal. Patrik k nemu pribehol a oprášil ho. Pomohol mu vstať. On potriasol hlavou a pozrel na sa seba do zrkadla.
,, Pánenko-skákavá.,, povedal a začal sa obzerať. Nejak mi ten cirkus nedochádzal.
,, Č-čo sa stalo ? ,, pozriem na Patrika. On sa na mňa otočil. V očiach mal hravú iskierku.
,, Tomuto sa vraví - Mozog bláznov-.,, povie a ukáže na tučniaka. Mozog bláznov. Tak nazval Patrik stretnutie Dafné a Garyho. Zrážka bláznov...
,, Nick ? ,, zalapala som po dychu. Pozriem naňho a potom na Patrika.
,, Ako to... ,,
,, To nám povie jedine Dafné, ako to myslela. ,, zasmeje sa Nick a upraví si košeľu.
Patrik sa otočí k Rodostromu a urobí k nemu krok. Podídem k nemu bližšie. Krídlom prechádzam po látke, až som našla Nickove meno. Vedľa neho bol Hebert. Pod Herbertom boli iba dve mená. Nedali sa však prečítať.
,, Rodostrom našej rodiny. ,, vzdychne si Nick. Opatrne sa dotkol mien jeho rodičov. Od Matky prešiel čarov k Hebertovmu otcovi. Potom šiel dolu až k dvom vypálením miestam. Sklonil hlavu a zašepkal :
,, Môj bratranec. Mal dve deti, ale absolútne ich nepoznám. Keď zmizli, Herbert vypálil ich miesta a Rodokmeň dal mne. Chcel som ho vyhodiť, ale čosi mi vravelo nie. Tak som ho schoval za stenu. Myslím, že je na čase vypáliť i moje. ,, prejde k pracovnému stolu a otvorí prvý šuplík. Vytiahne odtiaľ zapaľovač. Škrtne a prejde k Rodostromu. Nechá oheň zožrať obraz a potom ho zahasí. Odstúpi od obrazu a postaví sa vedľa Patrika. Ten mu položí na plece krídlo. Ďakovne naňho pozrie. Ja ho chytím za druhé krídlo a takto sa pozerá na obrovský Rodokmeň.
,, Tak a teraz by sme mohli otvoriť ten Denník. ,, povie Nick. S Patrikom si vymeníme pohľady a súhlasne prikývneme. Nick sa posadí do kresla, ja vedľa neho a Patrik z druhej strane.
,, Pripravený ? ,, spýta sa Nick a otvorí Denník. . Prelistoval ho. Teraz v ňom bolo neskutočne veľa čísiel. Na konci bolo napísané : Oddýchni si, aj zajtra je deň. Vymeníme si navzájom pohľady a Nick povie : ,, Kto má chuť na Noc oživených saní ? ,,
VII.
Asi som zaspala, lebo si z toho filmu nespomínam takmer nič. Zo srandy sme všade zapálili sviečky a uložili sme sa na zemi. Všade boli deky, vankúše, periny a ako obaja povedali, bolo tu aj Dafnie plyšáky.
Ponaťahovala som sa a pozrela na oboch spáčov. Patrik ležal na sedačke. Klobúk z filmu mu trocha skĺzol do očí, čo budilo dojem Neviniatka. Nick ležal na zemi vedľa mňa a vyzeralo to, akoby prednedávnom niečo objímal. Zasmiala som sa, ale potichu, aby som ich nezobudila. Vytiahla som Televízor zo zásuvky a rozostrela som závesy. Trocha mdlo pozerám von oknom, keď čosi upúta moju pozornosť.
,, Nick ? Patrik ? ,, zavolám na oboch. Nick vyskočí spod periny, ale Patrik sa budil opatrne. Slamený klobúk si posunul na správne miesto a zložil si slnečné okuliare. A ž teraz som si všimla pukance, ktoré boli na zemi.
Obaja prišli ku mne a ja som im ukázala tú vec, prečo vstali skôr než naozaj chceli.
,, Vzducholoď. ,, sucho poznamená Patrik. Nick zaostrí pohľad a súhlasne kývne na Patrika. Nick odišiel do kuchyne, takže sme v obývačke zostali iba my dvaja. Patrik sa otočil od okna a zobral tretý Denník. Prelistoval ho až zastal na poslednej stránke. Krídlom naznačil, aby som k nemu prišla. Obzrela som si stránku. Bola normálne napísaná a bola to básnička. Očividne sa ponáhľala, lebo to písala hrozne rýchlo.
Až keď budem preč,
A dôjde na mňa reč.
Snom letieť k oblakom,
Už nebude nič po starom.
,, Zaujímavé. ,, pokrútim hlavou. Niektoré písmenká boli podčiarknuté. P, D, N a P.
Medzitým prišiel k nám Nick s hriankami potretými maslom. Nick sa pozrie na podčiarknuté písmenká.
,, To PDN mi pripomína našu skratku od Patrik, Dafné a Nick. ,, povie Nick a veľavýznamne si odhryzol z hrianky.
,, Ja som Penny. ,, potichu hlesnem. Patrik si z Nickom vymenili pohľad.
,, Štvrtý člen ! ,, zvýskne Patrik a vyskočí. Nick príde k nemu a začnú spolu -akoby- tancovať. Usmejem sa na nich a pomaly mi dochádza, že Dafné ma za kamarátku brala naozaj od začiatku nášho stretnutia v Pizzerií. Bolo to potešujúce a o chvíľku som tancovala spolu s nimi. Nick pustil Cadence - The party starts now- a obaja začali tancovať jej choreografiu. Pridala som sa k ním. Bolo to super ! Takto som sa nikdy ešte nezabávala. Čučoriedky párty nikdy neurobili. Všetci traja sme vyšli von cez kríky a Nick zo žartu zareval : ,, Život vie byť krásny !!! ,,
Zbadal nás Scdrak. Pridal sa k nám. O chvíľku v našom malom sprievode spievali aj Anna s Adamom. Keď sme prechádzali okolo majáku, začuli nás spievať hudobníci a našu pesničky doprevádzala aj gitara s bicími a aj husľami. Keď sme šli cez mesto, pridali sa k nám aj iný tučniaci, dokonca aj tanečníci. Prešli sme cez Snežné hrady a začali sme sa všetci obhadzovať snežnými guľami. Všetci sa zabávali, už to nebolo to nudné mestečko. Rozbehli sme sa na štadión a zahrali sme si futbal. Pekne sa mi podarilo odparkovať Nicka a dala som mu gól. Všetci jasali a bavili. Toto im tu určite chýbalo !
Cez ihrisko sme došli k Univerzite. Odniekadiaľ vyčarovali štetce a farby. Každý si vytvoril vlastný transparent. Hýrilo sa tu hláškami tipu : Žijeme len raz, More Sun, More Fun...
Niekto našiel mikrofóny a celým mestom sme spievali - Party in my Iggy-. Došli sme k Dance Clubu. Všetci boli na parkete a tancovali ako v tom videoklipe na -The party starts now-. Spievali sme, púšťali sme najlepších DJ-ov.
Vyleteli sme a bežali sme sa šmýkať z najvyššieho miesta nášho mesta. Všetci sedeli na sedačkách. Hore sa každý takmer bil o to, aby sa pustil dole ! Keď došla rada na nás troch, obi-traja sme sa pustili na jednej trati. Nick bol prekvapujúco dobrý. Preletel celú trať. Došla som za ním druhá. Počkali sme na ostatných a veselo sme sa lúčili.
,, To bolo super ! ,, pochválila nás Anna.
,, Ak sa bude také čosi ešte diať, upozornite ma, jasné ? ,, povie Adam a ďalej si spieva- Žijeme len raz-.
,, Ty si kamarátka Dafné, že ? Ja ju poznám ! Veľmi ju mám rada... ,, poťahá ma za tričko malé, 6 ročné dievčatko. Usmiala som sa na ňu. Odrazu ma objala.
,, Najradšej mám od nej jednu prespievanú pieseň. Volá sa - Poď se k oblakúm vznést-. Je to super. ,,
,, Ako sa voláš ? ,, spýtam sa.
,, Volajú ma Mimmy. Vraj som záhadná.,, zasmeje sa.
,, OK, Mimmy, sľúbim ti, že sa s Dafné osobne stretneš. ,,
,, Vážne ??? Díky, díky, díky !!! ,, ešte raz ma objala a veselo skackala za jej staršou sestrou.
Pozriem sa na Nicka a Patrika. Všetci traja sme sa objali a Patrik poznamenal:
,, Chcem počuť tú pesničku, čo spomenula Mimmy.,, Súhlasne všetci prikývneme.
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
Tučniak nešťastne pozrel na Rose. Hrala sa s príveskom v tvare brka na písanie. Bol vytvorený z tmavomodrého diamantu. Ešte pred chvíľkou nádherne svietil. Teraz pochabnuto vysel.
Rose si náhrdelník prehodila do druhého krídla. Nadýchla, akoby chcela čosi povedať, no rozmyslela si to. Prívesok odthrla s retiazky a vložila si ho do náprsného vrecka. Obrátila sa mu chrbtom. Vytiahla zošit a potriasla ním. Vyleteli odtiaľ tri biele svetielka. Rose ich uchmatla a vložila do sklennej nádoby.
Obrátila sa k nemu. Cez pol tvári mala slnečné okuliare, čiastočne však boli zakryté červenou ofinou s čiernimi koncami. Na krídle sa jej jagal čierny náramok s červeným okom.
Tučniak si ju pozrel odhora dole. Rose nervózne pohodila vlasmi. Celý čas mlčala. Posadila sa na stoličku oproti nemu. Nadýchla sa a znova vydýchla. Začala sa hrať s náramkom. Neustále pohadzovala hlavou, aby jej ofina nepadala do očí. Oprela sa o stoličku a pousmiala sa.
- Kevin, že ?- tučniak pritakal.
- Mala som deda menom Kevin. Nechcem poškrvniť jeho meno.- povedala nostalgicky. Kevin nechápavo pokrútil hlavou. Rose kývla do tmy. Vyšli z nej ďaľšie dve tučniačky. Jedna mala podomné vlasy ako Rose, len boli tmavomodré. Druhá ich mala žlté. Obe prešlapovali na mieste, akoby nevedeli, čo majú robiť. Rose zavrčala.
Modrá zažmurkala, akoby sa práve zobudila. Usmiala sa na Kevina a chytila ho za krídlo. Žltá urobila to isté. Kevin sa s nimi postavil. Prišli mu normálne.
Prešli k dverám. Oni sa automacky otvorili. Vyšli na chodbu, kde svietilo množstvo fakiel. Všade boli zatvorené dvere. Čo tam asi je ? prehnalo sa hlavou Kevinovi. Modrá si neustále upravovala svoju čiernu sukňu. Mala ešte sieťkované rukáve a modrú šnúrovaciu košeľu. Žltá jej veľmi pripomínala včielku. Mala čierne kraťasy s reťazou a žlté tričko s čiernimi prúžkami. Žltá si všimla, že si ju obzerá a začervenala sa.
-BlueBerry, Lilia nás potom pozvala do jej izby. Vraj na dievčenské posedie.-
-Jéééj fakt ? Myslíš, že sa bude pýtať na tú moju čelenku ?-
-Určite. Je boibine* !-
- Myslíš Sunset ? To je milé... Mám si ju vziať ?-
Sunset nestihla odpovedať, lebo už otvárali dvere. Vnútri bol iný tučniak. BlueBerry Kevina hodila dnu a zabuchla dvere. Spoza dverí sa ozval dievčenský chichot a na to odchádzajúce kroky. Tučniačka roztiahla krídla, aby ju Kevin mohol objať. Kevin však pokrútil hlavou. Pozrel na sa jej svietaci,Streborný prívesok s Jing-Jang. Emilly pochopila, čo chce urobiť a zložila si ho. S vrecka vybrala krabičku na karty z Card-Jitsu. Otvorila ju a odtiaľ vyleleti dve svetlušky. Jedno čierne, druhé biele.
- Prosím, pošlite toto niekomu s čistým srdcom. Nech je to tučniak čestný a nech to vie využiť správne.- Svetlušky sa zasmiali. Súhlasne urobili vo vzduchu piruetu. Prívesok aj krabičku kúzlom zmenšili a vyparili sa.
Rose sedela vedľa Sunset. Tá sa nakláňala nad BlueBerryin tablet. Lilia sedela z druhej strany. Práve sa chichotali na jednom obrázku. BlueBerry prepla na iný obrázok. Všetky začali ochkať a hladkať obrazovku tabletu. Rose stále nechápala, prečo súhlasila s pozvaním. Nadurdene sedela a uhládzala si svoju novú červenú sukňu s čiernym čipkovaným lemom. Veľmi si ju obľúbila.
Chvílku sa pohrávala s myšlienkou, že tajne odíte a bude sa pozerať na oblohu. V jej novej sexi sukni. Už-už chcela vstať, keď ju Sunset poklepkala po pleci. Obrátila tablet aby aj Rosa mohla vidieť, na čom sa tak vytešujú. Rose si zložila okuliare. Červený tučniak bez trička. Nič zaujímavé.
- Není úúúžasný ?- zatiahla Sunset. Rose odfrkla. Chcela ju uraziť keď...
-Stalo sa niečo ?- vošla dnu Stella. Rosu ju obdarovala ďakovným pohľadom. Určite jej prišlo divné, že ju nevidí pri zábradlí na balkóne.
Stela na čierné vlasy s Fialovýmy koncami. Bola z Dračích Strelcov, to však neznamenalo, že sa nemôže stíkavať s niekim od Dračích Jazdcov. S Dračími Bojovníkmi sa však nikdo nebavil, okrem nich. Všetky tri skupiny tvorili akýsi uzavretý trojuholník.
-Mladé dámy tu ochkajú nad tučniakom bez trička .- povie Rose povýšenecky a prevráti očami. Lilia si skryla hlavu medzi plecia, kedže ona bola najmladšia.
Rose sa postavila a jednoducho vyšla von. Tresla dverami, až to všetky tri nadhodilo. Prekvapene pozerali na dvere. Odrazu však BlueBerry štuchne Sunset.
- Pozri sa... Tu sú na pláži...-
Všetky tri vžmiku sledovali obrazovku a ochkali nad ním.
-Tie su neznesiteľné !- sikne Rose, keď sú dosť ďaleko od ich zvedavých očí. Stella si ju premerala pohľadom a príkyvla .
-Sú... Nenormálne normálne.- rozmachne sa krídlami a obe sa začnú smiať.
-Díky, že si ma zachránila. Inak by som tam umrela od nudy.-
-Nemáš začo. Čo ideme podniknúť?-
-Ja idem tam, kde obyčajne.-
-Tak ťa nechám ísť. Naši malý fagani sú neznesiteľný. Musím ich nejak zamestnať.- Stella urobí grimasu a odíte k bráne. Rose jej ledabolo kývne.
Rose vyšla po schodoch na balkón. Bol obrovský, okolo celej veže. Vyskočila na svoje obľúbené miesto, kde mala výborný výhľad a oprela sa o stĺp. Unavene si vydýchla. Jedine na tomto mieste nebola tá drzá a nebezpečná. Tu by jej každý ublížil. Pozrela sa na oblohu. Bola nádherne posiata hviezdami. Mesiac osviecoval celú oblohu. V diaľke zahúkala sova. Toto miesto priam milovala.
Trochu sa pomrvila, aby našla príjemnejšie miesto. Zahľadela sa do diaľky. Myšlienky si nechala len tak poletovať. Nezaregistrovala, že ju niekdo hodnú chvílu sleduje. Potichu sa k nej priblížil. Schmatol ju za krídlo a stiahol ju zo zábradlia. Rose vykríkla.
- Harry !!!- nahnevane si obrašovala svoju sukňu. Harry sa zvýjal od smiechu. Rose mu chcela jednu vlepiť, Harry však uskočil.
-To bo,vtip, Hej ? Neštvi sa hneď !- zasmial sa. Rose sa zamračila.
-Nemôžeš ma pozdraviť ako narmálny tučniak ?-
Harry sa na chvílku zamyslel. Potom pokrútil hlavou. Rose prevrátila oči stĺpikom.
-Čo si chcel ?- vyštekla.
-Nič. Len ti popriať dobrú noc.- uklonil sa a chcel odísť.
- Počkaj.- zabrzdila ho Rose. Harry sa otočil a zašklabil sa.
- Chceš mi povedať, prečo tu tak často sedávaš ?-
Rose prešlapovala na mieste. Prikývla. Krídlom pokynula, aby si sadol.
- Kedysi som mala kamarátku. Dobrú.- začala svoje rozprávanie Rose.
- Volala sa Jay. Jej rodičia a moji boli tiež kamaráti. Boli tam ešte daľšie dve tučniaky, tie však v tomto príbehu nemajú miesto.- Harry sa zahniezdil a Rose sa nadýchla.
- Boli sme najlepšie kamarátky. Všetko sme robili spolu. Chodili sme na rovnakú škôlku, potom školu. Chceli sme ísť obe na jednú strednú, potom zopár rokov na odlišních Vysokých a nakoniec by sme sa stretli a vybrali sa do sveta. Mali sme všetko naplánované. Už sme sa tešili, až budeme veľké. Jedného dňa naši rodičia spoločne odišli. My sme boli doma sami. My štyria. Nič sme nevyviedli.
Avšak, ráno som zistila, že mali haváriu. Moji rodičia zomreli. Našli ich hrozne ďaľeko v jednom lese.- dopovie Rose. Harry spýtavo zvihne jedno občie.
-A ?- dožadoval si pokračovania.
-To je koniec. Odišla som. A som tu.- pousmiala sa Rose. Harry si utrel slzu.
-T-to som nevedel... Bolo to tak dojemné...-
- Nevadý. Mal by si už ísť.- Harry prikývol a... Odišiel.
Rose sa znovu pozrela na oblohu. Povedala mu toho veľa ? Mala niečo vynechať ? Alebo mu mala povedať viac ? Myšlienky len tak lietali. Odrazu však stopli. Zaostrila pohľad. Niečo bolo v lese.
Zoskočila s balkóna. Pri zemi urobila kotrmelec, aby utlmila pád. Rozbehla sa cez les. Každú chvíľku zastala za stromom aby zistila, kde je. Už bola dosť blízko, aby zistila, kdo to je.
Bol to zelený tučniak s ryšavými, dlhými vlasmy. Mala na sebe ružovú, chlpatú bundičku.
Prikrčila sa k zemi. Odtrhla konár a odhodila ho čo najďalej od seba. Konár zo zadunením narazil o stenu. Ryšavka len zaregistrovala dunenie. Otočila sa Rose chrbtom a kráčala ku skale. Rose nemala chuť niekoho zajať. Vyskočila zo svojej skrýše a vrhla sa na ňu. Zapchala jej ústa krídlom a rýchlo ju zatiahla za strom.
Tučniačka vystrašene dýchala. Rose si sadla do snehu a zahniezdila sa. Jej spolusediaca bola tak mimo, až odpadla. Rose chvílku premýšlala čo má urobiť. Rozhodla sa zistiť, kdo to je. Opatrne otvorila školskú tašku a vybrala jej obsah. Medzi učebnicami bola hrubá kniha s nápisom Kronika. Všade boli fialové, veľké bodky. Privoňala ku knihe. Cítila po čučoriedkách. V taške ešte našla vrecúško s fialovýmy bobuľkami a papiere. Boli pomaľované. Na jednom bolo načarbaných šesť tučniakov. Každý mal hore meno. Podľa najkrajšie nakresleného, zeleného tučniaka spoznala Duffy. Medzitým si tá reálna vedľa nej odfukovala. Občas sa pomrvila.
Vedľa kreslenej Duffy bol modrý tučniak s hnedými vlasmi. Nakreslila mu náhrdelník zo srdiečkom. Ďalších štyroch si nevšímala. Keď sa lepšie zadývala na čmáranice, zbadala hranaté okuliare a šál.
Odrazu je čosi vyškblo obrázok. Pred ňou sa objavila ryšavá hlava.
- Veľmi pekne kreslíš.- povedala zo sarkazmom v hlase Rose.
- Naozaj ? To je milé...- mladá dáma to vzala doslova.
- Cheeseburgri a Gumíci...- zašepkala Rose.
- Čože ?- zasmiala sa Duffy (Duffy ? Ak ju chcem nazvať skratkou, tak je to Duff. Ako to... Pivo)
-Cheeseburgri a Gumíci. To si hovorím pri trápnej situácií. Moja malá, nauč sa rozoznávať Sarkazmus od pravdy.- povýšenecky zapriadla. Duffy sa začervenala.
-Lebo čosi podobné vraví zas Dadz...- zaspomína si ryšavka.
- Kto ?- Rose to takmer vykríkla.
- D-Dafné Adame. Bola v mojej skupine Čučoriedky... Jej úžasný kamaráti my očarovali všetkých kamarátov a oni už s Čučoriedkami nechcú mať nič spoločné... Preto som chcela nájsť... No, v jej štvrtom Denníku písala o Rose a...- Duffy prestala hovoriť, keď zbadala výraz jej poslúchačky. Rose veľmi dobre vedela. Už vedela všetko. Je tu. Aj ostatný.
- Moja malá, máš dnes šťastný deň. Aj keď je Piatok 13... Som Rose.- Duffy sa celá rozžiarila.
- No, nebude to jednoduché. Musíme nájsť stratené svetlušky z jej štetca. Asi viem, kde to je. Ak ich nájdeme, musíme ich ukryť. Tak Jay nezíska Siedmi Zmysel...-
- Jay ?-
- Celým menom a Prezývkami : Jaz Jazz Dafné Daffy Dadz Art Adame.- upresní Rose ustrašenej tváričke.
- A po novom...- začne Rose a stlačí oko na jej náramku. To zabliká a vytvorí hologram.
- Nie ! Mne stačí to meno v skratke !- vykríkne Duffy.
-... Dafné Adame Bluová.- dokončí Rose.
- Najprv ale nájdeme čosi, aby si spynula s nami...-
- Prosím, ja sa chcem k vám pridať ! Ak aj, tak na krátku dobu, ale moc,moc chcem !!!- úpenlivo prosí Duffy.
- Drahá, to je ako droga. Ak sem raz vôjdeš, nebudeš chcieť odísť. Ver mi, vravým zo skušeností všetkých tam.-
Duffy smutne prikývla na potichu nasledovala Rose.
*Boibine: úžasné
Rose si náhrdelník prehodila do druhého krídla. Nadýchla, akoby chcela čosi povedať, no rozmyslela si to. Prívesok odthrla s retiazky a vložila si ho do náprsného vrecka. Obrátila sa mu chrbtom. Vytiahla zošit a potriasla ním. Vyleteli odtiaľ tri biele svetielka. Rose ich uchmatla a vložila do sklennej nádoby.
Obrátila sa k nemu. Cez pol tvári mala slnečné okuliare, čiastočne však boli zakryté červenou ofinou s čiernimi koncami. Na krídle sa jej jagal čierny náramok s červeným okom.
Tučniak si ju pozrel odhora dole. Rose nervózne pohodila vlasmi. Celý čas mlčala. Posadila sa na stoličku oproti nemu. Nadýchla sa a znova vydýchla. Začala sa hrať s náramkom. Neustále pohadzovala hlavou, aby jej ofina nepadala do očí. Oprela sa o stoličku a pousmiala sa.
- Kevin, že ?- tučniak pritakal.
- Mala som deda menom Kevin. Nechcem poškrvniť jeho meno.- povedala nostalgicky. Kevin nechápavo pokrútil hlavou. Rose kývla do tmy. Vyšli z nej ďaľšie dve tučniačky. Jedna mala podomné vlasy ako Rose, len boli tmavomodré. Druhá ich mala žlté. Obe prešlapovali na mieste, akoby nevedeli, čo majú robiť. Rose zavrčala.
Modrá zažmurkala, akoby sa práve zobudila. Usmiala sa na Kevina a chytila ho za krídlo. Žltá urobila to isté. Kevin sa s nimi postavil. Prišli mu normálne.
Prešli k dverám. Oni sa automacky otvorili. Vyšli na chodbu, kde svietilo množstvo fakiel. Všade boli zatvorené dvere. Čo tam asi je ? prehnalo sa hlavou Kevinovi. Modrá si neustále upravovala svoju čiernu sukňu. Mala ešte sieťkované rukáve a modrú šnúrovaciu košeľu. Žltá jej veľmi pripomínala včielku. Mala čierne kraťasy s reťazou a žlté tričko s čiernimi prúžkami. Žltá si všimla, že si ju obzerá a začervenala sa.
-BlueBerry, Lilia nás potom pozvala do jej izby. Vraj na dievčenské posedie.-
-Jéééj fakt ? Myslíš, že sa bude pýtať na tú moju čelenku ?-
-Určite. Je boibine* !-
- Myslíš Sunset ? To je milé... Mám si ju vziať ?-
Sunset nestihla odpovedať, lebo už otvárali dvere. Vnútri bol iný tučniak. BlueBerry Kevina hodila dnu a zabuchla dvere. Spoza dverí sa ozval dievčenský chichot a na to odchádzajúce kroky. Tučniačka roztiahla krídla, aby ju Kevin mohol objať. Kevin však pokrútil hlavou. Pozrel na sa jej svietaci,Streborný prívesok s Jing-Jang. Emilly pochopila, čo chce urobiť a zložila si ho. S vrecka vybrala krabičku na karty z Card-Jitsu. Otvorila ju a odtiaľ vyleleti dve svetlušky. Jedno čierne, druhé biele.
- Prosím, pošlite toto niekomu s čistým srdcom. Nech je to tučniak čestný a nech to vie využiť správne.- Svetlušky sa zasmiali. Súhlasne urobili vo vzduchu piruetu. Prívesok aj krabičku kúzlom zmenšili a vyparili sa.
Rose sedela vedľa Sunset. Tá sa nakláňala nad BlueBerryin tablet. Lilia sedela z druhej strany. Práve sa chichotali na jednom obrázku. BlueBerry prepla na iný obrázok. Všetky začali ochkať a hladkať obrazovku tabletu. Rose stále nechápala, prečo súhlasila s pozvaním. Nadurdene sedela a uhládzala si svoju novú červenú sukňu s čiernym čipkovaným lemom. Veľmi si ju obľúbila.
Chvílku sa pohrávala s myšlienkou, že tajne odíte a bude sa pozerať na oblohu. V jej novej sexi sukni. Už-už chcela vstať, keď ju Sunset poklepkala po pleci. Obrátila tablet aby aj Rosa mohla vidieť, na čom sa tak vytešujú. Rose si zložila okuliare. Červený tučniak bez trička. Nič zaujímavé.
- Není úúúžasný ?- zatiahla Sunset. Rose odfrkla. Chcela ju uraziť keď...
-Stalo sa niečo ?- vošla dnu Stella. Rosu ju obdarovala ďakovným pohľadom. Určite jej prišlo divné, že ju nevidí pri zábradlí na balkóne.
Stela na čierné vlasy s Fialovýmy koncami. Bola z Dračích Strelcov, to však neznamenalo, že sa nemôže stíkavať s niekim od Dračích Jazdcov. S Dračími Bojovníkmi sa však nikdo nebavil, okrem nich. Všetky tri skupiny tvorili akýsi uzavretý trojuholník.
-Mladé dámy tu ochkajú nad tučniakom bez trička .- povie Rose povýšenecky a prevráti očami. Lilia si skryla hlavu medzi plecia, kedže ona bola najmladšia.
Rose sa postavila a jednoducho vyšla von. Tresla dverami, až to všetky tri nadhodilo. Prekvapene pozerali na dvere. Odrazu však BlueBerry štuchne Sunset.
- Pozri sa... Tu sú na pláži...-
Všetky tri vžmiku sledovali obrazovku a ochkali nad ním.
-Tie su neznesiteľné !- sikne Rose, keď sú dosť ďaleko od ich zvedavých očí. Stella si ju premerala pohľadom a príkyvla .
-Sú... Nenormálne normálne.- rozmachne sa krídlami a obe sa začnú smiať.
-Díky, že si ma zachránila. Inak by som tam umrela od nudy.-
-Nemáš začo. Čo ideme podniknúť?-
-Ja idem tam, kde obyčajne.-
-Tak ťa nechám ísť. Naši malý fagani sú neznesiteľný. Musím ich nejak zamestnať.- Stella urobí grimasu a odíte k bráne. Rose jej ledabolo kývne.
Rose vyšla po schodoch na balkón. Bol obrovský, okolo celej veže. Vyskočila na svoje obľúbené miesto, kde mala výborný výhľad a oprela sa o stĺp. Unavene si vydýchla. Jedine na tomto mieste nebola tá drzá a nebezpečná. Tu by jej každý ublížil. Pozrela sa na oblohu. Bola nádherne posiata hviezdami. Mesiac osviecoval celú oblohu. V diaľke zahúkala sova. Toto miesto priam milovala.
Trochu sa pomrvila, aby našla príjemnejšie miesto. Zahľadela sa do diaľky. Myšlienky si nechala len tak poletovať. Nezaregistrovala, že ju niekdo hodnú chvílu sleduje. Potichu sa k nej priblížil. Schmatol ju za krídlo a stiahol ju zo zábradlia. Rose vykríkla.
- Harry !!!- nahnevane si obrašovala svoju sukňu. Harry sa zvýjal od smiechu. Rose mu chcela jednu vlepiť, Harry však uskočil.
-To bo,vtip, Hej ? Neštvi sa hneď !- zasmial sa. Rose sa zamračila.
-Nemôžeš ma pozdraviť ako narmálny tučniak ?-
Harry sa na chvílku zamyslel. Potom pokrútil hlavou. Rose prevrátila oči stĺpikom.
-Čo si chcel ?- vyštekla.
-Nič. Len ti popriať dobrú noc.- uklonil sa a chcel odísť.
- Počkaj.- zabrzdila ho Rose. Harry sa otočil a zašklabil sa.
- Chceš mi povedať, prečo tu tak často sedávaš ?-
Rose prešlapovala na mieste. Prikývla. Krídlom pokynula, aby si sadol.
- Kedysi som mala kamarátku. Dobrú.- začala svoje rozprávanie Rose.
- Volala sa Jay. Jej rodičia a moji boli tiež kamaráti. Boli tam ešte daľšie dve tučniaky, tie však v tomto príbehu nemajú miesto.- Harry sa zahniezdil a Rose sa nadýchla.
- Boli sme najlepšie kamarátky. Všetko sme robili spolu. Chodili sme na rovnakú škôlku, potom školu. Chceli sme ísť obe na jednú strednú, potom zopár rokov na odlišních Vysokých a nakoniec by sme sa stretli a vybrali sa do sveta. Mali sme všetko naplánované. Už sme sa tešili, až budeme veľké. Jedného dňa naši rodičia spoločne odišli. My sme boli doma sami. My štyria. Nič sme nevyviedli.
Avšak, ráno som zistila, že mali haváriu. Moji rodičia zomreli. Našli ich hrozne ďaľeko v jednom lese.- dopovie Rose. Harry spýtavo zvihne jedno občie.
-A ?- dožadoval si pokračovania.
-To je koniec. Odišla som. A som tu.- pousmiala sa Rose. Harry si utrel slzu.
-T-to som nevedel... Bolo to tak dojemné...-
- Nevadý. Mal by si už ísť.- Harry prikývol a... Odišiel.
Rose sa znovu pozrela na oblohu. Povedala mu toho veľa ? Mala niečo vynechať ? Alebo mu mala povedať viac ? Myšlienky len tak lietali. Odrazu však stopli. Zaostrila pohľad. Niečo bolo v lese.
Zoskočila s balkóna. Pri zemi urobila kotrmelec, aby utlmila pád. Rozbehla sa cez les. Každú chvíľku zastala za stromom aby zistila, kde je. Už bola dosť blízko, aby zistila, kdo to je.
Bol to zelený tučniak s ryšavými, dlhými vlasmy. Mala na sebe ružovú, chlpatú bundičku.
Prikrčila sa k zemi. Odtrhla konár a odhodila ho čo najďalej od seba. Konár zo zadunením narazil o stenu. Ryšavka len zaregistrovala dunenie. Otočila sa Rose chrbtom a kráčala ku skale. Rose nemala chuť niekoho zajať. Vyskočila zo svojej skrýše a vrhla sa na ňu. Zapchala jej ústa krídlom a rýchlo ju zatiahla za strom.
Tučniačka vystrašene dýchala. Rose si sadla do snehu a zahniezdila sa. Jej spolusediaca bola tak mimo, až odpadla. Rose chvílku premýšlala čo má urobiť. Rozhodla sa zistiť, kdo to je. Opatrne otvorila školskú tašku a vybrala jej obsah. Medzi učebnicami bola hrubá kniha s nápisom Kronika. Všade boli fialové, veľké bodky. Privoňala ku knihe. Cítila po čučoriedkách. V taške ešte našla vrecúško s fialovýmy bobuľkami a papiere. Boli pomaľované. Na jednom bolo načarbaných šesť tučniakov. Každý mal hore meno. Podľa najkrajšie nakresleného, zeleného tučniaka spoznala Duffy. Medzitým si tá reálna vedľa nej odfukovala. Občas sa pomrvila.
Vedľa kreslenej Duffy bol modrý tučniak s hnedými vlasmi. Nakreslila mu náhrdelník zo srdiečkom. Ďalších štyroch si nevšímala. Keď sa lepšie zadývala na čmáranice, zbadala hranaté okuliare a šál.
Odrazu je čosi vyškblo obrázok. Pred ňou sa objavila ryšavá hlava.
- Veľmi pekne kreslíš.- povedala zo sarkazmom v hlase Rose.
- Naozaj ? To je milé...- mladá dáma to vzala doslova.
- Cheeseburgri a Gumíci...- zašepkala Rose.
- Čože ?- zasmiala sa Duffy (Duffy ? Ak ju chcem nazvať skratkou, tak je to Duff. Ako to... Pivo)
-Cheeseburgri a Gumíci. To si hovorím pri trápnej situácií. Moja malá, nauč sa rozoznávať Sarkazmus od pravdy.- povýšenecky zapriadla. Duffy sa začervenala.
-Lebo čosi podobné vraví zas Dadz...- zaspomína si ryšavka.
- Kto ?- Rose to takmer vykríkla.
- D-Dafné Adame. Bola v mojej skupine Čučoriedky... Jej úžasný kamaráti my očarovali všetkých kamarátov a oni už s Čučoriedkami nechcú mať nič spoločné... Preto som chcela nájsť... No, v jej štvrtom Denníku písala o Rose a...- Duffy prestala hovoriť, keď zbadala výraz jej poslúchačky. Rose veľmi dobre vedela. Už vedela všetko. Je tu. Aj ostatný.
- Moja malá, máš dnes šťastný deň. Aj keď je Piatok 13... Som Rose.- Duffy sa celá rozžiarila.
- No, nebude to jednoduché. Musíme nájsť stratené svetlušky z jej štetca. Asi viem, kde to je. Ak ich nájdeme, musíme ich ukryť. Tak Jay nezíska Siedmi Zmysel...-
- Jay ?-
- Celým menom a Prezývkami : Jaz Jazz Dafné Daffy Dadz Art Adame.- upresní Rose ustrašenej tváričke.
- A po novom...- začne Rose a stlačí oko na jej náramku. To zabliká a vytvorí hologram.
- Nie ! Mne stačí to meno v skratke !- vykríkne Duffy.
-... Dafné Adame Bluová.- dokončí Rose.
- Najprv ale nájdeme čosi, aby si spynula s nami...-
- Prosím, ja sa chcem k vám pridať ! Ak aj, tak na krátku dobu, ale moc,moc chcem !!!- úpenlivo prosí Duffy.
- Drahá, to je ako droga. Ak sem raz vôjdeš, nebudeš chcieť odísť. Ver mi, vravým zo skušeností všetkých tam.-
Duffy smutne prikývla na potichu nasledovala Rose.
*Boibine: úžasné
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
Pardon, že som tu tak dlho nebola ![smích :D](./images/smilies/1.gif)
Dvojitá smola
-Konečne doma !- vydýchla Dafné a rozvalila sa na sedačke. Patrik si ľahol vedľa nej a začal sa hrať s jej vlasmi. Penny prestupovala na mieste a Nick sa celý čas pozeral do zeme.
-Na niečo sme zabudli... Som si s tým istá, ale neviem, na čo sme zabudli...- hovorí Penny a tuho premýšľa. Nick sa pozrie na dvojicu kamarátov. Dafné si odopína a zapína bundu a Patrik ju hladí po krídle.
-Alexej !- vykríkne Penny, až Nick podskočí. Patrik prestane hladkať a tuho Dafné objíme.
-Kto je Alexej ?- zaujíma sa Dafné.
-Stretli sme ho vo vlaku, keď párik čiernych tučniakov napadli Nicka...-
-Preboha ! - vykríkne Dafné -Nick, si v poriadku ?-
-Áno, už som.- začervená sa Nick.
-Povedal, že by sa veľmi rád s tebou stretol...-
-A aj sa stretnem !- spoza dverí vykukla ryšavá hlava. Alexej sa milo usmial na deti. Spoza neho vyleteli tri svetielka a začali prehľadávať igloo. Ďaľšie tri prileteli k Dafné.
-Jú, ta je pekná !- povie ružová svetluška a Dafné sa začervenala.
-Mohol by som na chvíľku ?- opýtal sa Alexej. Dafné prikývla. Vymanila sa z Patrikovho objatia a šla za Alexejom. Pred ňou vznikla svetelná guľa. Alexej jej pokynul, a Dafné vstúpila.
Ocitla sa v bielej, kruhovej miestnosti. Posadila sa na jednu stoličku. Všimla si hodiny na stene. Sekundová ručička stála na mieste.
Alexej si sadol na stoličku vedľa nej. Nato sa pustila prezentácia.
-Som Alexej.- Začal svoje rozprávanie.
-Poviem ti, prečo sa toto tu deje. Som tak povediac čarodej. Ovládam Siedmi zmysel...
-Ale my máme päť zmyslov ! Aký je ten šiesty ?- prerušila ho Dadz.
Zmysel pre humor.- s úškrnom povie Alexej. Dafné sa na tom úprimne zasmeje.
-Kedysi dávno žili Adam a Eva. Ale nie z Biblie, mám na mysli tí Magický. Eva ovládala dobro a Adam zlo. Adam však chcel, aby svet bol zlý. Eva nesúhlasila. Adam sa nahneval a odišiel. Založil akúsi skupinu z názvom Draky a chcel na Evu zaútočiť. Tá však vytvorila vlastnú, nás. Každý mal vlastný znak: Šťastie štvorlístok, Harmónia notu, Láska srdce, Deň slnko, Noc mesiac a Smiech maska. Srdce ovládala sama Eva. Takto sa Čarodejom podarilo na určitý čas odohnať Drakov.
-Teraz je rada na nás. Kedže si vlastník srdca...- ukáže na jej náhrdelník-... Mohli by sme ho oživiť.-
Zapískal a vtedy prileteli tri svetlušky : fialová, ružová a svetloružová. Chvíľu len tak krúžili nad náhrdelníkom. Odrazu bol celý pozlátený a miesto železného srdiečka sa lesklo fialové, diamantové srdce.
-Ale pozor.- upozorní ju Alexej.- Teraz je veľmi cenné. V zlých rukách sa zle využije. Ani za svet to nedávaj Drakom. Moja cesta končí... A dávaj si na seba pozor.- dopovie Alexej.
Dafné sa znova ocitla na sedačke. Patrik vôbec nezmenil polohu. Sedel ako socha. Penny vyzerala, akoby práve vykročila. Sekundová ručička na hodinách sa pohla. Celý svet ožil.
Prvý si všimol Dafné Nick.
-To je krása !- povzdychne a začne si obzerať náhrdelník. Penny jej z krídla uchmatne štetec, ktorý si Dafné všimla iba teraz.
-Hola !- zaspievali tri svetielka a preleteli okolo Dafné. Penny na ne omámená civela.
Dafné si štetec vzala späť a do vzduchu nakreslila Ľaliu. Štetec po sebe nechal modrú stopu vo vzduchu. Obrázok ľalií sa zhmotnil a pristál Dafné v krídle.
-Wau...- šepne Patrik. Dafné si začne štetec obzerať zo všetkých strán.
-Ja ! Ja !- vezme si Penny štetec a do vzduchu nakreslí kvietok. Štetec sa však správal ako obyčajný štetec. Penny urazene vráti štetec jej nositeľke. Dafné si ho zastrčí do drdolu. Nadýchne sa, aby mohla kamarátom povedať, čo zistila.
Okolie však očernelo. Ocitli sa mimo igloo. Sedeli na zemi a okolo nich stálo zo dvadsať tučniakov. Nick vystrašene pozoroval tučniačku, čo k ním podišla. Mala krvavo červené vlasy s obhorenými vlasmi.
Oči zabodla do Dafné. Tá sa s toľkého zízania cítila nesvoja. Dievča s červenými vlasmi zhrozene pozrela na ňu.
-Rose ?- spýta sa Dafné.
-Jay ?- ucukne Rose.
-Rose ?- vykríkne Patrik.
-Peter ?- Rose sa čoraz viac čudovala.
-Rose !- priškrtene sykne Nick.
-Nick...- vzdychne Rose.
-Rose !- zvolá Penny.
-Sorry, ale teba nepoznám.- ustúpi Rose. Zopár tučniakov sa pozerá na túto scénku. Šiesti tučniaci chytili Penny, Nicka a Patrika. Penny chcela ujsť, Patrik sa absolútne nebránil a Nick sa tváril ako vyoraná myš.
Rose v krídlách držala starodávne, červené žezlo. Tvrdo ním mierila na Dafné. Chcela ustúpiť, no uvedomila si, že stojí na konci útesu. Veď ešte prednedávnom sedela na sedačke...
-Nebudem to naťahovať. Máš čosi, čo chcem. Keď nám to dáš, nechám ťa ísť aj ich. - hlavou kývne na Penny, Nicka a Patrika.
-A ak nie, hentí traja budú u Drakov a ty to týmto poriadne schytáš.- zakrúži žezlom. Dafné nevie, čo má robiť.
-Poviem, byť Dračím Jazdcom je úžasné, ale myslím, že oni to nechcú.-
Bolo trápne ticho.
Tik, tak, tik, tak...- napína ju Rose. Dafné privrie oči.
-Sníval sa mi sen. Bola v ňom Bianca. Hovorila, že ak si mám vybrať medzi životom kamarátov a mojim, mám si vybrať kamarátov. A Alexej vravel, že prívesok ani za svet nesmiem dať Drakom. Čo znamená...- otvorí oči a skočí. Rose vyjavene sledovala, čo robí. Dafné letela vzduchom a nebezpečne sa blížila k zemi.
- NIEEEEE !!! - ozval sa štorhlas. Rose sa snažila Dafné chytiť. Penny sa vymanila od zovretia strážcov. Nick sa uvoľnil tiež a spolu s Penny ušli. Patrik chcel ujsť tiež, no prišli daľší traja. Nemal šancu.
Rose kašľala na utečencov. V lese sa určite stratia. Chcela odísť, keď zacítila, že ju niekto sleduje. Otočila sa. Pred ňou stála postava zahalená v korálovo-modrom plášti zo zlatým lemom. Nebolo jej vidieť do tváre. Z vrecúška čo mala na boku vybrala fialový prášok. Vyhodila ho nad seba a už jej nebolo.
Rose začula bolestný výkrik. Postava udatne bojovala a práve sekla niekomu do krídla. Zozadu jej iný zarezal do krídla nôž. Postava to akoby necítila, jednoducho sa otočila a odkopla ho.
Ostatný zbabelo utiekli. Rose prevrátila očami.
-Hej ty ! Čo sa pletieš ?- zvolá na postavu.
-Som Nočná Mora. A chránim sa. Svoje tajomstvo.- odpovie Nočná Mora zmenením hlasom.
-Na hádanky nemám čas. Zmizni !- zavelí a zakrúži žezlom. Vystrelí z neho červený lúč. Nočná Mora to očakávala a začala sa brániť. Rose to nahnevalo. Začala používať všetky útočiace kúzla, no Nočná Mora ich hravo zvládla.
Rose už dochádzali sily. Použila všetky kúzla, Nočná Mora sa však nevzdávala. Rose napadla lesť. Použila Smrtiace kúzlo a následne použila aj omračovacie. Nočná Mora to nečakala. Z krídla jej po omračovacom kúzle vyletela zbraň a do brucha jej vrazila tá smrtiaca. Chvíľu sa potácala na mieste.
-Zdochni.- sykne Rose a posledný krát vystrelí. Znova trafí do brucha. Nočná Mora zletela z útesu. Následne počula iba ŽUCH. Stála na konci útesu a pozerala sa na nehybné telo. Potom zmizla.
Penny už nevládala bežať. Oprela sa o strom a zťažka vydychovala.
-Penny, našiel som ju !- vykríkne Nick a Penny k nemu dobehne. Pomôže mu z Dafné zhodí modrý plášť. Naskytol sa im hrozný pohľad. Penny si zakryla oči. Nick si hrýzol dolnú peru. Ticho pozerali na Dafné.
Na jednom krídle mala hlbokú ranu a na bruchu krvavú stopu.
Kde k tomu prišla ?- zaujíma sa Penny -Veď...-
-Už len ja to viem.- zasmeje sa Nick, no hneď stíchne.
Nick ju vzal na krídla ako bábätko a kráčal k mestu.
-Čo chceš robiť ?-dobehne za ním Penny.
-Zachráni ju.-povie Nick, akoby sa nechumelilo.
Penny teda kráčala za ním. Keby nebola smutná, určite by sa zasmiala na k
V čakárni bola nuda. Malé deti sa hrali s mamičkami, ktoré ich neustále utišovali. Nick si pohmkával nejakú pesničku. Penny sa snažila identifikovať melódiu, no nepoznala ju. Už tu boli hodinu.
Z vrecka si vybrala mobil. Mala na ňom jednu neprečítanú správu. Otvorila ju.
Penny, tu Patrik, kde ste ? Co je s Dafne ?
Penny jemne ťukne do Nicka. Ukáže mu správu.
My sme zabudli na Patrika ! Ale asi už je doma...- Plesne si po èele.
Penny si otvorí aplikáciu a začne hra hru. Chvíľu sa hrá, no potom ju to prestane baviť. Vloží si mobil späť do vrecka a pozerá sa na dvere.
-Ehm... Vy ste kamaráti Dafné ?- podišla k nim Sestrička. Nick prikývol.
-Je mi to ľúto, ale ten útes je známi tým, že tam končia zo životom samovrahovia. S tej výšky je to celkom jednoduché...
-Takže ?- spýtala sa Penny, no vedela čo povie.
-Vašu kamarátku ste priniesli... Mŕtvu. Je nám to naozaj ľúto, Pán doktor Erik sa snaží pomôcť...- povie sestrička.
-Asi by ste mohli ísť domov. Môžem vás odviezť, končí my Zmena.- ponúkne sa. Obaja prikývli. Dnes sa stalo toľko vecí, že by už peši domov nedošli.
-Inak sa volám Emma. Vy ?-
-Penny.- šepne Penny.
-Ja som Nick.- povie Nick a oblieka si bundu.
Sestrička sa prezliekla a odomkla im dvere do auta. Nick si sadol dopredu, Penny sa uspokojila so sedadlom vzadu.
Emma naštartovala auto. Vyšla z nemocnice a mierila na prázdnu križovatku. Penny si oprela hlavu o sklo. Od únavy zaspala.
-Už sme tu.- jemne ňou potriasol Nick. Penny sa zobudila. Naozaj už boli doma. Penny pekne poďakovala a vyšla von. Spolu s Nickom sledovali červené auto, ako mizne za rohom.
-Tak... Ja už asi pôjdem spať.- povie Nick. Penny mu zakývala. Z druhého vrecka vybrala klúče a otvorila dvere. Do náručia jej skočil jej Puffle.
-Musíš by hladná, hm ?- zloží ju a do jej misky nasypala Óčka. Emma sa do nich s chuťou pustila.
Penny sa vyzliekla a vliezla do horúcej vody. Trochu jej to v poslednú dobu chýbalo. Hrala sa s bublinkami a s penou. Ak by teraz niekto dnu vošiel, myslel by si, že je divná.
Iba vo vani zabudla, čo sa okolo deje.
V posteli nevedela zaspať. Prehadzovala sa zo strany na stranu. Posadila a vybrala sa do kuchyne. Vedela, že by to nemala robi, ale z políčka, kde sú lieky vybrala jednu bielu pilulku. Keď jej mama nevedela zaspať, dávala si ju. Penny si ju vtisla do úst a zapila ju poradným dúškom vody. Cítila, ako oťažieva. Vliezla späť do postele a už bola v ríši snov.
![smích :D](./images/smilies/1.gif)
Dvojitá smola
-Konečne doma !- vydýchla Dafné a rozvalila sa na sedačke. Patrik si ľahol vedľa nej a začal sa hrať s jej vlasmi. Penny prestupovala na mieste a Nick sa celý čas pozeral do zeme.
-Na niečo sme zabudli... Som si s tým istá, ale neviem, na čo sme zabudli...- hovorí Penny a tuho premýšľa. Nick sa pozrie na dvojicu kamarátov. Dafné si odopína a zapína bundu a Patrik ju hladí po krídle.
-Alexej !- vykríkne Penny, až Nick podskočí. Patrik prestane hladkať a tuho Dafné objíme.
-Kto je Alexej ?- zaujíma sa Dafné.
-Stretli sme ho vo vlaku, keď párik čiernych tučniakov napadli Nicka...-
-Preboha ! - vykríkne Dafné -Nick, si v poriadku ?-
-Áno, už som.- začervená sa Nick.
-Povedal, že by sa veľmi rád s tebou stretol...-
-A aj sa stretnem !- spoza dverí vykukla ryšavá hlava. Alexej sa milo usmial na deti. Spoza neho vyleteli tri svetielka a začali prehľadávať igloo. Ďaľšie tri prileteli k Dafné.
-Jú, ta je pekná !- povie ružová svetluška a Dafné sa začervenala.
-Mohol by som na chvíľku ?- opýtal sa Alexej. Dafné prikývla. Vymanila sa z Patrikovho objatia a šla za Alexejom. Pred ňou vznikla svetelná guľa. Alexej jej pokynul, a Dafné vstúpila.
Ocitla sa v bielej, kruhovej miestnosti. Posadila sa na jednu stoličku. Všimla si hodiny na stene. Sekundová ručička stála na mieste.
Alexej si sadol na stoličku vedľa nej. Nato sa pustila prezentácia.
-Som Alexej.- Začal svoje rozprávanie.
-Poviem ti, prečo sa toto tu deje. Som tak povediac čarodej. Ovládam Siedmi zmysel...
-Ale my máme päť zmyslov ! Aký je ten šiesty ?- prerušila ho Dadz.
Zmysel pre humor.- s úškrnom povie Alexej. Dafné sa na tom úprimne zasmeje.
-Kedysi dávno žili Adam a Eva. Ale nie z Biblie, mám na mysli tí Magický. Eva ovládala dobro a Adam zlo. Adam však chcel, aby svet bol zlý. Eva nesúhlasila. Adam sa nahneval a odišiel. Založil akúsi skupinu z názvom Draky a chcel na Evu zaútočiť. Tá však vytvorila vlastnú, nás. Každý mal vlastný znak: Šťastie štvorlístok, Harmónia notu, Láska srdce, Deň slnko, Noc mesiac a Smiech maska. Srdce ovládala sama Eva. Takto sa Čarodejom podarilo na určitý čas odohnať Drakov.
-Teraz je rada na nás. Kedže si vlastník srdca...- ukáže na jej náhrdelník-... Mohli by sme ho oživiť.-
Zapískal a vtedy prileteli tri svetlušky : fialová, ružová a svetloružová. Chvíľu len tak krúžili nad náhrdelníkom. Odrazu bol celý pozlátený a miesto železného srdiečka sa lesklo fialové, diamantové srdce.
-Ale pozor.- upozorní ju Alexej.- Teraz je veľmi cenné. V zlých rukách sa zle využije. Ani za svet to nedávaj Drakom. Moja cesta končí... A dávaj si na seba pozor.- dopovie Alexej.
Dafné sa znova ocitla na sedačke. Patrik vôbec nezmenil polohu. Sedel ako socha. Penny vyzerala, akoby práve vykročila. Sekundová ručička na hodinách sa pohla. Celý svet ožil.
Prvý si všimol Dafné Nick.
-To je krása !- povzdychne a začne si obzerať náhrdelník. Penny jej z krídla uchmatne štetec, ktorý si Dafné všimla iba teraz.
-Hola !- zaspievali tri svetielka a preleteli okolo Dafné. Penny na ne omámená civela.
Dafné si štetec vzala späť a do vzduchu nakreslila Ľaliu. Štetec po sebe nechal modrú stopu vo vzduchu. Obrázok ľalií sa zhmotnil a pristál Dafné v krídle.
-Wau...- šepne Patrik. Dafné si začne štetec obzerať zo všetkých strán.
-Ja ! Ja !- vezme si Penny štetec a do vzduchu nakreslí kvietok. Štetec sa však správal ako obyčajný štetec. Penny urazene vráti štetec jej nositeľke. Dafné si ho zastrčí do drdolu. Nadýchne sa, aby mohla kamarátom povedať, čo zistila.
Okolie však očernelo. Ocitli sa mimo igloo. Sedeli na zemi a okolo nich stálo zo dvadsať tučniakov. Nick vystrašene pozoroval tučniačku, čo k ním podišla. Mala krvavo červené vlasy s obhorenými vlasmi.
Oči zabodla do Dafné. Tá sa s toľkého zízania cítila nesvoja. Dievča s červenými vlasmi zhrozene pozrela na ňu.
-Rose ?- spýta sa Dafné.
-Jay ?- ucukne Rose.
-Rose ?- vykríkne Patrik.
-Peter ?- Rose sa čoraz viac čudovala.
-Rose !- priškrtene sykne Nick.
-Nick...- vzdychne Rose.
-Rose !- zvolá Penny.
-Sorry, ale teba nepoznám.- ustúpi Rose. Zopár tučniakov sa pozerá na túto scénku. Šiesti tučniaci chytili Penny, Nicka a Patrika. Penny chcela ujsť, Patrik sa absolútne nebránil a Nick sa tváril ako vyoraná myš.
Rose v krídlách držala starodávne, červené žezlo. Tvrdo ním mierila na Dafné. Chcela ustúpiť, no uvedomila si, že stojí na konci útesu. Veď ešte prednedávnom sedela na sedačke...
-Nebudem to naťahovať. Máš čosi, čo chcem. Keď nám to dáš, nechám ťa ísť aj ich. - hlavou kývne na Penny, Nicka a Patrika.
-A ak nie, hentí traja budú u Drakov a ty to týmto poriadne schytáš.- zakrúži žezlom. Dafné nevie, čo má robiť.
-Poviem, byť Dračím Jazdcom je úžasné, ale myslím, že oni to nechcú.-
Bolo trápne ticho.
Tik, tak, tik, tak...- napína ju Rose. Dafné privrie oči.
-Sníval sa mi sen. Bola v ňom Bianca. Hovorila, že ak si mám vybrať medzi životom kamarátov a mojim, mám si vybrať kamarátov. A Alexej vravel, že prívesok ani za svet nesmiem dať Drakom. Čo znamená...- otvorí oči a skočí. Rose vyjavene sledovala, čo robí. Dafné letela vzduchom a nebezpečne sa blížila k zemi.
- NIEEEEE !!! - ozval sa štorhlas. Rose sa snažila Dafné chytiť. Penny sa vymanila od zovretia strážcov. Nick sa uvoľnil tiež a spolu s Penny ušli. Patrik chcel ujsť tiež, no prišli daľší traja. Nemal šancu.
Rose kašľala na utečencov. V lese sa určite stratia. Chcela odísť, keď zacítila, že ju niekto sleduje. Otočila sa. Pred ňou stála postava zahalená v korálovo-modrom plášti zo zlatým lemom. Nebolo jej vidieť do tváre. Z vrecúška čo mala na boku vybrala fialový prášok. Vyhodila ho nad seba a už jej nebolo.
Rose začula bolestný výkrik. Postava udatne bojovala a práve sekla niekomu do krídla. Zozadu jej iný zarezal do krídla nôž. Postava to akoby necítila, jednoducho sa otočila a odkopla ho.
Ostatný zbabelo utiekli. Rose prevrátila očami.
-Hej ty ! Čo sa pletieš ?- zvolá na postavu.
-Som Nočná Mora. A chránim sa. Svoje tajomstvo.- odpovie Nočná Mora zmenením hlasom.
-Na hádanky nemám čas. Zmizni !- zavelí a zakrúži žezlom. Vystrelí z neho červený lúč. Nočná Mora to očakávala a začala sa brániť. Rose to nahnevalo. Začala používať všetky útočiace kúzla, no Nočná Mora ich hravo zvládla.
Rose už dochádzali sily. Použila všetky kúzla, Nočná Mora sa však nevzdávala. Rose napadla lesť. Použila Smrtiace kúzlo a následne použila aj omračovacie. Nočná Mora to nečakala. Z krídla jej po omračovacom kúzle vyletela zbraň a do brucha jej vrazila tá smrtiaca. Chvíľu sa potácala na mieste.
-Zdochni.- sykne Rose a posledný krát vystrelí. Znova trafí do brucha. Nočná Mora zletela z útesu. Následne počula iba ŽUCH. Stála na konci útesu a pozerala sa na nehybné telo. Potom zmizla.
Penny už nevládala bežať. Oprela sa o strom a zťažka vydychovala.
-Penny, našiel som ju !- vykríkne Nick a Penny k nemu dobehne. Pomôže mu z Dafné zhodí modrý plášť. Naskytol sa im hrozný pohľad. Penny si zakryla oči. Nick si hrýzol dolnú peru. Ticho pozerali na Dafné.
Na jednom krídle mala hlbokú ranu a na bruchu krvavú stopu.
Kde k tomu prišla ?- zaujíma sa Penny -Veď...-
-Už len ja to viem.- zasmeje sa Nick, no hneď stíchne.
Nick ju vzal na krídla ako bábätko a kráčal k mestu.
-Čo chceš robiť ?-dobehne za ním Penny.
-Zachráni ju.-povie Nick, akoby sa nechumelilo.
Penny teda kráčala za ním. Keby nebola smutná, určite by sa zasmiala na k
V čakárni bola nuda. Malé deti sa hrali s mamičkami, ktoré ich neustále utišovali. Nick si pohmkával nejakú pesničku. Penny sa snažila identifikovať melódiu, no nepoznala ju. Už tu boli hodinu.
Z vrecka si vybrala mobil. Mala na ňom jednu neprečítanú správu. Otvorila ju.
Penny, tu Patrik, kde ste ? Co je s Dafne ?
Penny jemne ťukne do Nicka. Ukáže mu správu.
My sme zabudli na Patrika ! Ale asi už je doma...- Plesne si po èele.
Penny si otvorí aplikáciu a začne hra hru. Chvíľu sa hrá, no potom ju to prestane baviť. Vloží si mobil späť do vrecka a pozerá sa na dvere.
-Ehm... Vy ste kamaráti Dafné ?- podišla k nim Sestrička. Nick prikývol.
-Je mi to ľúto, ale ten útes je známi tým, že tam končia zo životom samovrahovia. S tej výšky je to celkom jednoduché...
-Takže ?- spýtala sa Penny, no vedela čo povie.
-Vašu kamarátku ste priniesli... Mŕtvu. Je nám to naozaj ľúto, Pán doktor Erik sa snaží pomôcť...- povie sestrička.
-Asi by ste mohli ísť domov. Môžem vás odviezť, končí my Zmena.- ponúkne sa. Obaja prikývli. Dnes sa stalo toľko vecí, že by už peši domov nedošli.
-Inak sa volám Emma. Vy ?-
-Penny.- šepne Penny.
-Ja som Nick.- povie Nick a oblieka si bundu.
Sestrička sa prezliekla a odomkla im dvere do auta. Nick si sadol dopredu, Penny sa uspokojila so sedadlom vzadu.
Emma naštartovala auto. Vyšla z nemocnice a mierila na prázdnu križovatku. Penny si oprela hlavu o sklo. Od únavy zaspala.
-Už sme tu.- jemne ňou potriasol Nick. Penny sa zobudila. Naozaj už boli doma. Penny pekne poďakovala a vyšla von. Spolu s Nickom sledovali červené auto, ako mizne za rohom.
-Tak... Ja už asi pôjdem spať.- povie Nick. Penny mu zakývala. Z druhého vrecka vybrala klúče a otvorila dvere. Do náručia jej skočil jej Puffle.
-Musíš by hladná, hm ?- zloží ju a do jej misky nasypala Óčka. Emma sa do nich s chuťou pustila.
Penny sa vyzliekla a vliezla do horúcej vody. Trochu jej to v poslednú dobu chýbalo. Hrala sa s bublinkami a s penou. Ak by teraz niekto dnu vošiel, myslel by si, že je divná.
Iba vo vani zabudla, čo sa okolo deje.
V posteli nevedela zaspať. Prehadzovala sa zo strany na stranu. Posadila a vybrala sa do kuchyne. Vedela, že by to nemala robi, ale z políčka, kde sú lieky vybrala jednu bielu pilulku. Keď jej mama nevedela zaspať, dávala si ju. Penny si ju vtisla do úst a zapila ju poradným dúškom vody. Cítila, ako oťažieva. Vliezla späť do postele a už bola v ríši snov.
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)
Re: More love ?
Päť sekúnd
Patrik, Penny a Nick sa spoločne držali za krídla. Zvukotesné sklo im dovolilo vidieť iba jeden prístroj. Na ňom svietila zelená čiarka.
Nick pomaly odpočítaval sekundy. Doktor povedal, že ak sa im to nepodarí teraz, tak už nikdy. To určeného času zostávalo už málo sekúnd. Penny silno stisla Nicka za krídlo.
-Päť, štyri, tri...- Nick oboch kamarátov zobral za plecia.
-Dva, jedna...- pritisol si ich k sebe.
-Nula.- všetci traja sa pozreli na prístroj. Stále zostávala čiara.
Penny popotiahla. Po tvári sa jej kotúľala slza. Nick sa tváril hrdinsky a všetko sa snažil udusiť v sebe. Patrik hľadel do zeme. Po nule zostala dlhá odmlka.
Nick ešte raz všetkých objal. Zo zatvorenými očami spomýnali na staré časi. Nick si spomínal na ich prvé stretnutie. Dafné do neho vrazila. Potom zistili, že bývajú vedľa seba.
Patrik si spomínal na ich prvú pusu. Bolo to na plese. V žiare reflektorov a romantickej hudby sa dali dokopy.
Penny si spomínala na ich spoločnú prespávačku. Dovtedy si myslela, že je to namyslená krava. No za jednú noc ten názor zmenila.
Prvý sa zo skupinového objatia dostal Nick. Smutne pozrel na zelenú čiarku. Odrazu sa čiarka zvihla. Pomaly začala udávať tempo tlkotu srdca.
-Preboha !- vykríkol Nick -Ona... Žije !-
Všetci traja vleteli dnu. Na posteli ležala Dafné, no bolo vydieť, že dýcha. Nickovi spadol zo srdca ťažký kameň. Rozradostnene objal Dafné. Tá otvorila oči.
-Nick...- povzdychla si a objala ho. Penny ju objala z druhej strany. Patrik sa predral pomedzi Nicka a aj on ju objal.
-Už sme si mysleli, že sa nezobudíš !- ujala sa slova Penny. Dafné sa usmiala, no v očiach sa jej leskla lútosť.
- Stalo sa niečo ?- zaujímal sa Nick. Dafné sa pomrvila, aby našla lepšie miesto na sedenie.
- Bude to znieť divne, ale ja som sa nechcela zobudiť. No sníval sa mi reálny sen. Bol z budúcnosti. Bola som na cintoríne. Videla som svoj hrob. V tom tam prišiel Nick, už ako dospelý. Položil mi naň ružu. Prihovorila som sa mu, no on ma nepočul. Odišiel von a ja som šla za ním.
V tom ho napadli dvaja čierny tučniaci. Pred mojími očami ho... Zabili. Bežala som preč. Obloha bola tmavá, aj keď bol deň. Nikde nebolo ani živej duše. Všetko bolo mŕtve.
Bála som sa. Dovtedy som chcela všetko vzdať. No rozhodla som sa, že nechcem takúto budúcnosť. Vtedy som uvidela, ako sa rozvidnieva, všetko okolo zelenie a ja som zrazu precitla: Tu v nemocnici.- dopovie Dafné. Bolo trápne ticho. Dadz sa hrala s gombíkami na prikrývke.
- Ty... Si sa nechcela vrátiť ?- spýtala sa Penny. Dafné pokrútila hlavou.
- Si šialená.- dodala Penny zo smiechom. No nikto iný sa nesmial.
Vtedy do miestnosti vošiel Erik. Chvíľu čosi robil pri počítači a potom sa otočil na skupinku detí:
-Dafné si tu ešte dnes necháme, no zajtra už môže domov.-
- Jaj, to je super ! Aspoň stihne tú koncoročnú párty !- zvolá Penny. Všetci boli tak zaneprázdnený, že aj na takú vec zabudli.
Na druhý deň
- Čo si o tom myslíte ?- povie Dafné a predvedie svoj outfit. Mala na sebe ružové trčko s krátkym rukávom, na ktorom mala čierny kríž. Krátke riflované kraťasy boli na koncoch postrapkané. A na krídlach jej o seba štrngalo množstvo náramkou.
-Super !- objal ju Nick, ale hneď ju aj pustil. On mal na sebe Károvanú polokošelu a rifle.
Penny si obliekla biele, letné šaty ktoré jej siahali po zem. A Patrik si obliekol bielu košeľu s čiernymi nohavicami.
Dafné si ešte zo šperkovnice vybrala svoj náhrdelník.
- A môžme si ísť užiť.- zavelí Dafné.
Už z diaľky bolo počuť hudbu. Veľa tučniakov sa tu šlo odreagovať. Hmýrilo sa to tu letnými farbami. DJ im hral najlepšie tanečné pesničky a všetci sa zabávali. Penny veľmi nápadane tancovala s Adamom. Patrik sa zamiešal do davu. Len Dafné a Nick nemali dvojicu.
-Môžem poprosiť ?- Nick sa ukloní a podá Dafné krídlo. Tá sa zasmeje a začne s ním tancovať. DJ sa práve v tento moment rozhodol dať pomalú pesničku. Dievčatá si rýchlo hľadali partnerov.
Dafné objala Nicka okolo pliec a spoločne tancovali. Občas sa na seba usmiali, no hlavne si dávali pozor, aby do niekoho nevrazili.
Penny tancovala s Adamom. Ten sa na ňu hodnú chvíľu díval. Potom sa nahol. Penny sa k nemu prisunula. A dali si svoj prvý bozk. Penny celým telom prešiel akoby elektrický prúd. Nechcela sa ho zbaviť, a tak sa bozkávali celú pesničku.
DJ prepol na veselú pesničku a zasa všetci tancovali. Dafné tancovala a užívala si. Nick sa ju snažil napodobniť. Obšas sa mu to podarilo, niekedy si urobil svoj vlastný Freestyle.
Dafné sa odrazu sekla a vystrašene si chytila tričko. Cítila, ako jej ho niekto zozadu poriadne natrhol. Obrátila sa, aby vydela páchateľa.
Duffy s pôžitkom odkladala vreckový nožík do vrecka. Potom sa stratila v dave. Dafné nevedela, čo má robiť. Ak tričko pustí, všetci uvidia, čo je pod ním. No ak sa ho bude držať celý čas, tak to už niekomu príde čudné. Rýchlo prišla k Nickovi a gestom mu naznačila, aby šiel za ňou.
Odišli za pódium. Dafné mu ukázala natrhnuté tričko.
- Ahá, tak preto si ma odtiahla ! Pre istotu som si vzal druhé tričko.- s batoha vytiahol náhradné tričko. Dafné si ho rýchlo oblečie. Bola to ďalšia polokošela, tentoraz však bola biela s tenkými, tmavo-modrými pruhami. Sadla jej dokonale.
Dafné Nicka ďakovne objala.
- Ahah, neviem, čo by som si počala, keby si tu nebol.- zasmeje sa Dafné.
- Mne sa moc nechce tam do davu.- povzdychne si Nick.
-Tak budme tu. Odýchnime si.- pousmeje sa Dafné.
- Er... Dafné ?- povie Patrik. Dafné sa chcela otočiť, no náhrdelník sa jej prikvačil na Nickovu košeľu. Miesto toho ju sila vrátila späť a omylom dala Nickovi pusu. Ten sa začervenal a pomohol Dafné zložiť z jeho košele jej náhrdelník. Oslobodená Dafné sa rozbehla za Patrikom.
- Ja som to vedel !- vykríkom a cúvol dozadu.
- Vy... Vy dvaja spolu chodíte za môj chrbát...- odrvátil pohľad.
- Čože ?! Kto ti povedal tú lož ? To nie je pravda ! Len sa mi rozthlo tričko a Nick mi chcel pomôcť...- bránila sa Dafné.
- Choď s tým kdesi ! Nie som slepí ! Nick je do teba zamilovaný, chápeš ?! Inak by si ťa ani nevšímal !- rozohní sa Patrik. Dafné si ticho hrýzla dolnú peru. Pri oku sa jej jagala slza.
- Hlavne sa tu nerozrev !! Keď sa tak vy dvaja milujete, tak vás nechám milovať !! Odchádzam...-
- Prosím, Patrik, nie... Ja ti to vysvetlím ! Nechaj ma to vysvetliť !- chytí ho za krídlo. On ju však odstrčí.
- Už viem všetko. Je koniec. Choď za svojím hrdinom !! Nech ťa uteší...- zakončí hádku Patrik. Dafné ticho sledovala, ako odchádza. Keď ho už nebolo vidieť, rozplakala sa.
Takto nešťastnú ju našiel Nick. Objal ju okolo pliec.
-Čo sa stalo ?- privonia si k jej vlasom.
- P-Patrik sa so mnou... Rozišiel.- zaborí si tvár do krídel. Nick jej pomôže postaviť sa.
- To je mi... Ľúto.- povie Nick a vezme jej tvár do krídel. Chvíľu si hľadia do očí.
- Patrik povedal ešte jednu vec : Vraj... Si sa so mňa zamiloval.-
- Možno áno, možno nie.- šibalsky povie Nick a chytí ju za krídlo. Dafné sa začervená a kráča za ním.
- A zase začína naša Super Star ! Máš odvahu ísť sem na pódium a zaspievať ? Prihlás sa teraz !- hlása animátorka. Zopár tučniakov sa postavilo k Zapisovateľovi.
- Poďme i my.- zasmeje sa Nick a ukáže na radu. Dafné prikývne a zoradia sa.
Mala zvláštni pocit v bruchu, keď ju Nick držal za krídlo.
Zapísali sa a dostali číslo. Dafné mala 13, Nick mal 14. Obaja si ho navzájom pripevnili na oblečenie. Prihlásili sa medzi poslednými.
Po prvých desiatich súťažiacich bolo jasné, že to boli skôr antitalenti na spev. Prihlásili sa skôr zo srandy, možno kvôli stávke.
Keď animátorka zavolala na pódium číslo 13, Dafné sa celá triasla. Milovala spievanie, ale neznášala ten pocit, že na ňu všetci zízajú.
Stála na pódiu a v duchu si opakovala slová pesničky. Srdce cíitla až v krku. V krídle držala svoju fialovo-tigrovanú gytaru. Posadila sa na stoličku a upravila mikrofón. Vydalo to pritom vysoký, pisklavý tón. Dadz sa nadýchla a zahrala prvý akord. Po piatich akordoch sa cítila uvolnenejšia. Po šiestom už začala spievať.
Everybod want a love, Love, love, love...
I just wanna have More, more, more...
Beacuse I can´t fly,
I wanna try,
What is love...
Spievala tak precítene, že zopár tučniakov sa rozplakalo. Dafné zahrala posledné akordy. Postavila sa a uklonila sa. Najprv bolo v dave ticho. Prvý začal tlieskať Nick, potom Penny. Potom tlieskalo celý dav ! Niektorý zapískali, tý ktorý to nevedeli iba tlieskali. Dafné si zotrela slzu, ktorá jej tam vznikla pri pesničke a zišla dole z pódia.
- Bola si úžasná...- objíme ju Nick a dá jej bozk na čelo. Dafné sa začervenala a povzbudzujúco mu stisla krídlo, kedže bol na rade.
Chvíľu prestupoval na mieste. Upravil si mikrofón a začal spievať.
Say her name was Dafnia Art . (Wau !)
And her daddy was a dentist...
Zopár tučniakov vybuchlo do smiechu. Bola to rýchla pesnička, skôr taká tanečná. Nick sa nedal a pokračoval ďalej :
Said I had a dirty mouth
(I got a dirty mouth)
But she kissed me like she meant it.
Znova sa zopár tučniakov zasmialo. Nick odhodlane zaspieval refrén.
And we danced all night
To the best song ever
We knew every line
Now I can't remember
How it goes but I know
That I won't forget her
'Cause we danced all night
To the best song ever
Nick dospieval a hladisko ho obdarovalo poriadním potleskom. Nick sa uklonil a zišiel z pódia. Naň zas vyšla animátorka.
- Teraz je na čase predstaviť vám speváka či speváčku tohto roka. Stáva sa ním... Nick Polárny !- Nick sa začervenel,keď prečítala jeho meno.
- No choď, ty výherca.- Dafné ho potlačila a Nick znova vyšiel na pódium. Animátorka mu dala zlatú sošku v tvare mikrofónu. Nick poďakoval a rýchlo zišiel z pódia.
-Párty ešte nekončí, poďme sa baviť ďalej !- zvolal DJ a pustil Wake me Up. Všetci skočili na parket a tancovali. Nick si šiel odložiť sošku do batoha. Medzitým k nemu prišla Dafné a vsunula mu pusu na líce.
- Hej, a tá bola za čo ?- zasmeje sa Nick.
- Pusa pre výhercu.- Dafné vyplazí jazyk. Nick ju vezme za krídlo, čo znova vyvolá motýliky v bruchu a šli spolu na parket. Tancovali spolu celý večer. Občas a k ním priplietli Adam a Penny, inak tancovali iba oni dvaja. Dafné nechápala, čo sa deje.
O polnoci už bola tak unavená, že zaspala Nickovi v náruči. Ten sa len usmial a odniesol ju ako bábätko k sebe domov. Položil ju na posteľ a prikryl ju prikrývkou. Tá sa pomrvila, inak spala ďalej.
Nick si urobil večernú hygienu a uložil sa v obývačke. V ušiach mu ešte stále hrala hudba z Párty. Nedokázal uveriť jednej veci. Zo včerajška. Posadil sa a pozrel sa do spálne. V posteli pokojne spala Dafné. Ešte prednedávnom ani nedýchala. Pokrútil hlavou, aby odstránil tú hroznú myšlienku a znova si ľahol.
Čo teraz ? Vedel, že Patrik mal pravdu. Áno, zamiloval sa. Veď... Je milá, pekná, kamarátska... Bolo mu ľúto, že kvôli sa tomu rozišli. Nevedel, čo teraz robiť. A nevedel zaspať.
Zo sedačky sa presunul do spálne. Neutrálne si ľahol vedľa Dafné a snažil sa zaspať.
Už pomaly zaspával, keď ho Dafné objala. Nick sa začervenal. Posunul sa bližšie a konečne zaspal.
Patrik, Penny a Nick sa spoločne držali za krídla. Zvukotesné sklo im dovolilo vidieť iba jeden prístroj. Na ňom svietila zelená čiarka.
Nick pomaly odpočítaval sekundy. Doktor povedal, že ak sa im to nepodarí teraz, tak už nikdy. To určeného času zostávalo už málo sekúnd. Penny silno stisla Nicka za krídlo.
-Päť, štyri, tri...- Nick oboch kamarátov zobral za plecia.
-Dva, jedna...- pritisol si ich k sebe.
-Nula.- všetci traja sa pozreli na prístroj. Stále zostávala čiara.
Penny popotiahla. Po tvári sa jej kotúľala slza. Nick sa tváril hrdinsky a všetko sa snažil udusiť v sebe. Patrik hľadel do zeme. Po nule zostala dlhá odmlka.
Nick ešte raz všetkých objal. Zo zatvorenými očami spomýnali na staré časi. Nick si spomínal na ich prvé stretnutie. Dafné do neho vrazila. Potom zistili, že bývajú vedľa seba.
Patrik si spomínal na ich prvú pusu. Bolo to na plese. V žiare reflektorov a romantickej hudby sa dali dokopy.
Penny si spomínala na ich spoločnú prespávačku. Dovtedy si myslela, že je to namyslená krava. No za jednú noc ten názor zmenila.
Prvý sa zo skupinového objatia dostal Nick. Smutne pozrel na zelenú čiarku. Odrazu sa čiarka zvihla. Pomaly začala udávať tempo tlkotu srdca.
-Preboha !- vykríkol Nick -Ona... Žije !-
Všetci traja vleteli dnu. Na posteli ležala Dafné, no bolo vydieť, že dýcha. Nickovi spadol zo srdca ťažký kameň. Rozradostnene objal Dafné. Tá otvorila oči.
-Nick...- povzdychla si a objala ho. Penny ju objala z druhej strany. Patrik sa predral pomedzi Nicka a aj on ju objal.
-Už sme si mysleli, že sa nezobudíš !- ujala sa slova Penny. Dafné sa usmiala, no v očiach sa jej leskla lútosť.
- Stalo sa niečo ?- zaujímal sa Nick. Dafné sa pomrvila, aby našla lepšie miesto na sedenie.
- Bude to znieť divne, ale ja som sa nechcela zobudiť. No sníval sa mi reálny sen. Bol z budúcnosti. Bola som na cintoríne. Videla som svoj hrob. V tom tam prišiel Nick, už ako dospelý. Položil mi naň ružu. Prihovorila som sa mu, no on ma nepočul. Odišiel von a ja som šla za ním.
V tom ho napadli dvaja čierny tučniaci. Pred mojími očami ho... Zabili. Bežala som preč. Obloha bola tmavá, aj keď bol deň. Nikde nebolo ani živej duše. Všetko bolo mŕtve.
Bála som sa. Dovtedy som chcela všetko vzdať. No rozhodla som sa, že nechcem takúto budúcnosť. Vtedy som uvidela, ako sa rozvidnieva, všetko okolo zelenie a ja som zrazu precitla: Tu v nemocnici.- dopovie Dafné. Bolo trápne ticho. Dadz sa hrala s gombíkami na prikrývke.
- Ty... Si sa nechcela vrátiť ?- spýtala sa Penny. Dafné pokrútila hlavou.
- Si šialená.- dodala Penny zo smiechom. No nikto iný sa nesmial.
Vtedy do miestnosti vošiel Erik. Chvíľu čosi robil pri počítači a potom sa otočil na skupinku detí:
-Dafné si tu ešte dnes necháme, no zajtra už môže domov.-
- Jaj, to je super ! Aspoň stihne tú koncoročnú párty !- zvolá Penny. Všetci boli tak zaneprázdnený, že aj na takú vec zabudli.
Na druhý deň
- Čo si o tom myslíte ?- povie Dafné a predvedie svoj outfit. Mala na sebe ružové trčko s krátkym rukávom, na ktorom mala čierny kríž. Krátke riflované kraťasy boli na koncoch postrapkané. A na krídlach jej o seba štrngalo množstvo náramkou.
-Super !- objal ju Nick, ale hneď ju aj pustil. On mal na sebe Károvanú polokošelu a rifle.
Penny si obliekla biele, letné šaty ktoré jej siahali po zem. A Patrik si obliekol bielu košeľu s čiernymi nohavicami.
Dafné si ešte zo šperkovnice vybrala svoj náhrdelník.
- A môžme si ísť užiť.- zavelí Dafné.
Už z diaľky bolo počuť hudbu. Veľa tučniakov sa tu šlo odreagovať. Hmýrilo sa to tu letnými farbami. DJ im hral najlepšie tanečné pesničky a všetci sa zabávali. Penny veľmi nápadane tancovala s Adamom. Patrik sa zamiešal do davu. Len Dafné a Nick nemali dvojicu.
-Môžem poprosiť ?- Nick sa ukloní a podá Dafné krídlo. Tá sa zasmeje a začne s ním tancovať. DJ sa práve v tento moment rozhodol dať pomalú pesničku. Dievčatá si rýchlo hľadali partnerov.
Dafné objala Nicka okolo pliec a spoločne tancovali. Občas sa na seba usmiali, no hlavne si dávali pozor, aby do niekoho nevrazili.
Penny tancovala s Adamom. Ten sa na ňu hodnú chvíľu díval. Potom sa nahol. Penny sa k nemu prisunula. A dali si svoj prvý bozk. Penny celým telom prešiel akoby elektrický prúd. Nechcela sa ho zbaviť, a tak sa bozkávali celú pesničku.
DJ prepol na veselú pesničku a zasa všetci tancovali. Dafné tancovala a užívala si. Nick sa ju snažil napodobniť. Obšas sa mu to podarilo, niekedy si urobil svoj vlastný Freestyle.
Dafné sa odrazu sekla a vystrašene si chytila tričko. Cítila, ako jej ho niekto zozadu poriadne natrhol. Obrátila sa, aby vydela páchateľa.
Duffy s pôžitkom odkladala vreckový nožík do vrecka. Potom sa stratila v dave. Dafné nevedela, čo má robiť. Ak tričko pustí, všetci uvidia, čo je pod ním. No ak sa ho bude držať celý čas, tak to už niekomu príde čudné. Rýchlo prišla k Nickovi a gestom mu naznačila, aby šiel za ňou.
Odišli za pódium. Dafné mu ukázala natrhnuté tričko.
- Ahá, tak preto si ma odtiahla ! Pre istotu som si vzal druhé tričko.- s batoha vytiahol náhradné tričko. Dafné si ho rýchlo oblečie. Bola to ďalšia polokošela, tentoraz však bola biela s tenkými, tmavo-modrými pruhami. Sadla jej dokonale.
Dafné Nicka ďakovne objala.
- Ahah, neviem, čo by som si počala, keby si tu nebol.- zasmeje sa Dafné.
- Mne sa moc nechce tam do davu.- povzdychne si Nick.
-Tak budme tu. Odýchnime si.- pousmeje sa Dafné.
- Er... Dafné ?- povie Patrik. Dafné sa chcela otočiť, no náhrdelník sa jej prikvačil na Nickovu košeľu. Miesto toho ju sila vrátila späť a omylom dala Nickovi pusu. Ten sa začervenal a pomohol Dafné zložiť z jeho košele jej náhrdelník. Oslobodená Dafné sa rozbehla za Patrikom.
- Ja som to vedel !- vykríkom a cúvol dozadu.
- Vy... Vy dvaja spolu chodíte za môj chrbát...- odrvátil pohľad.
- Čože ?! Kto ti povedal tú lož ? To nie je pravda ! Len sa mi rozthlo tričko a Nick mi chcel pomôcť...- bránila sa Dafné.
- Choď s tým kdesi ! Nie som slepí ! Nick je do teba zamilovaný, chápeš ?! Inak by si ťa ani nevšímal !- rozohní sa Patrik. Dafné si ticho hrýzla dolnú peru. Pri oku sa jej jagala slza.
- Hlavne sa tu nerozrev !! Keď sa tak vy dvaja milujete, tak vás nechám milovať !! Odchádzam...-
- Prosím, Patrik, nie... Ja ti to vysvetlím ! Nechaj ma to vysvetliť !- chytí ho za krídlo. On ju však odstrčí.
- Už viem všetko. Je koniec. Choď za svojím hrdinom !! Nech ťa uteší...- zakončí hádku Patrik. Dafné ticho sledovala, ako odchádza. Keď ho už nebolo vidieť, rozplakala sa.
Takto nešťastnú ju našiel Nick. Objal ju okolo pliec.
-Čo sa stalo ?- privonia si k jej vlasom.
- P-Patrik sa so mnou... Rozišiel.- zaborí si tvár do krídel. Nick jej pomôže postaviť sa.
- To je mi... Ľúto.- povie Nick a vezme jej tvár do krídel. Chvíľu si hľadia do očí.
- Patrik povedal ešte jednu vec : Vraj... Si sa so mňa zamiloval.-
- Možno áno, možno nie.- šibalsky povie Nick a chytí ju za krídlo. Dafné sa začervená a kráča za ním.
- A zase začína naša Super Star ! Máš odvahu ísť sem na pódium a zaspievať ? Prihlás sa teraz !- hlása animátorka. Zopár tučniakov sa postavilo k Zapisovateľovi.
- Poďme i my.- zasmeje sa Nick a ukáže na radu. Dafné prikývne a zoradia sa.
Mala zvláštni pocit v bruchu, keď ju Nick držal za krídlo.
Zapísali sa a dostali číslo. Dafné mala 13, Nick mal 14. Obaja si ho navzájom pripevnili na oblečenie. Prihlásili sa medzi poslednými.
Po prvých desiatich súťažiacich bolo jasné, že to boli skôr antitalenti na spev. Prihlásili sa skôr zo srandy, možno kvôli stávke.
Keď animátorka zavolala na pódium číslo 13, Dafné sa celá triasla. Milovala spievanie, ale neznášala ten pocit, že na ňu všetci zízajú.
Stála na pódiu a v duchu si opakovala slová pesničky. Srdce cíitla až v krku. V krídle držala svoju fialovo-tigrovanú gytaru. Posadila sa na stoličku a upravila mikrofón. Vydalo to pritom vysoký, pisklavý tón. Dadz sa nadýchla a zahrala prvý akord. Po piatich akordoch sa cítila uvolnenejšia. Po šiestom už začala spievať.
Everybod want a love, Love, love, love...
I just wanna have More, more, more...
Beacuse I can´t fly,
I wanna try,
What is love...
Spievala tak precítene, že zopár tučniakov sa rozplakalo. Dafné zahrala posledné akordy. Postavila sa a uklonila sa. Najprv bolo v dave ticho. Prvý začal tlieskať Nick, potom Penny. Potom tlieskalo celý dav ! Niektorý zapískali, tý ktorý to nevedeli iba tlieskali. Dafné si zotrela slzu, ktorá jej tam vznikla pri pesničke a zišla dole z pódia.
- Bola si úžasná...- objíme ju Nick a dá jej bozk na čelo. Dafné sa začervenala a povzbudzujúco mu stisla krídlo, kedže bol na rade.
Chvíľu prestupoval na mieste. Upravil si mikrofón a začal spievať.
Say her name was Dafnia Art . (Wau !)
And her daddy was a dentist...
Zopár tučniakov vybuchlo do smiechu. Bola to rýchla pesnička, skôr taká tanečná. Nick sa nedal a pokračoval ďalej :
Said I had a dirty mouth
(I got a dirty mouth)
But she kissed me like she meant it.
Znova sa zopár tučniakov zasmialo. Nick odhodlane zaspieval refrén.
And we danced all night
To the best song ever
We knew every line
Now I can't remember
How it goes but I know
That I won't forget her
'Cause we danced all night
To the best song ever
Nick dospieval a hladisko ho obdarovalo poriadním potleskom. Nick sa uklonil a zišiel z pódia. Naň zas vyšla animátorka.
- Teraz je na čase predstaviť vám speváka či speváčku tohto roka. Stáva sa ním... Nick Polárny !- Nick sa začervenel,keď prečítala jeho meno.
- No choď, ty výherca.- Dafné ho potlačila a Nick znova vyšiel na pódium. Animátorka mu dala zlatú sošku v tvare mikrofónu. Nick poďakoval a rýchlo zišiel z pódia.
-Párty ešte nekončí, poďme sa baviť ďalej !- zvolal DJ a pustil Wake me Up. Všetci skočili na parket a tancovali. Nick si šiel odložiť sošku do batoha. Medzitým k nemu prišla Dafné a vsunula mu pusu na líce.
- Hej, a tá bola za čo ?- zasmeje sa Nick.
- Pusa pre výhercu.- Dafné vyplazí jazyk. Nick ju vezme za krídlo, čo znova vyvolá motýliky v bruchu a šli spolu na parket. Tancovali spolu celý večer. Občas a k ním priplietli Adam a Penny, inak tancovali iba oni dvaja. Dafné nechápala, čo sa deje.
O polnoci už bola tak unavená, že zaspala Nickovi v náruči. Ten sa len usmial a odniesol ju ako bábätko k sebe domov. Položil ju na posteľ a prikryl ju prikrývkou. Tá sa pomrvila, inak spala ďalej.
Nick si urobil večernú hygienu a uložil sa v obývačke. V ušiach mu ešte stále hrala hudba z Párty. Nedokázal uveriť jednej veci. Zo včerajška. Posadil sa a pozrel sa do spálne. V posteli pokojne spala Dafné. Ešte prednedávnom ani nedýchala. Pokrútil hlavou, aby odstránil tú hroznú myšlienku a znova si ľahol.
Čo teraz ? Vedel, že Patrik mal pravdu. Áno, zamiloval sa. Veď... Je milá, pekná, kamarátska... Bolo mu ľúto, že kvôli sa tomu rozišli. Nevedel, čo teraz robiť. A nevedel zaspať.
Zo sedačky sa presunul do spálne. Neutrálne si ľahol vedľa Dafné a snažil sa zaspať.
Už pomaly zaspával, keď ho Dafné objala. Nick sa začervenal. Posunul sa bližšie a konečne zaspal.
![Obrázek](http://fc01.deviantart.net/fs71/f/2011/259/f/f/intelligence__by_snuf_stamps-d49zyot.png)