![Obrázek](http://soukromeuloziste.g6.cz/Agent/Loga/ecceeudyptes.png)
http://www.agentskepribehy.cz/eudyptes
Capitulum primum: Ortus
23. dubna 2013, 9:45
Jmenuji se Emanuel K. Grand a toto jsou zápisky o mém životě. Vzhledem k mému stáří patřím na ostrově Klubu Tučňáků mezi váženě spoluobčany. Všichni mě uctívají jako velmi inteligentního a v pizzerii mám padesátiprocentní slevy. Dobře, přesně takhle to není. Jediné, co je pravda, je fakt, že jsem velmi starý a vážený. Dobrá, jsem jenom starý. Fajn, nejsem ani starý. Jsou mi čtyři roky, což je pro tučňáky asi tolik, jako třicet let pro jistý druh opic, zvaný Člověk. A právě vzhledem k mému mládí nejsem vůbec ničím výjimečný. I když si nalepím umělé vousy, tak se mi ostatní posmívají, že jsem mladík, co nic nedokázal. A pak je tu mé jméno. Když jsem byl malý, spolužáci se mi kvůli němu dost smáli. Vymysleli si takovou říkačku: „Emanuel se rozbulel!“.
Taková pitomost - vždyť to má jen jeden verš a ani se to pořádně nerýmuje, mohli byste si říct. Pro můj vývoj to ale mělo zásadní vliv. Začal jsem nenávidět své jméno a, jak říkal můj školní psycholog: „Máš touhu být něco víc než tví spolužáci, snažíš se být slavný, Emanuele Směšný!“. Jak vidíte, moc mi nepomohl, v tomhle měl ale pravdu. Dnes si nechávám říkat EKG a mým životním cílem je získat tu čepici z testovací oslavy. Bohužel jsem tehdy ještě nebyl na světě a nemohl jsem si ji vzít. Ale až ji dostanu…! Všichni se za mnou budou ohlížet a říkat: „Podívejte se, to je rarita, nosit něco takového! To bych taky chtěl.“. Možná mě uvidí i nějaký můj bývalý spolužák a zbledne závistí. Zrovna mi na dveře mého iglú někdo klepe. Půjdu otevřít.
No tohle! Myslel jsem, že si někdo jde pro autogram a místo toho to byl jen nějaký podomní prodavač. Zpět k deníku. Snažím se zapadnout do nejvyšší společenské třídy. Chodil jsem na jejich večírky, pochleboval jsem jim a tak. Dokonce jsem se kvůli tomu naučil latinsky. Nad dveře do iglú jsem si dal ceduli s nápisem Ecce Eudyptes, to znamená „Hleďte, tučňák“. Myslel jsem, že se sem nahrnou novináři, aby mě vyzpovídali, jak jsem přišel na tak krásný citát, ale nic. Ach jo.
Dnes přijíždí na ostrov Rockhopper. Jeho podpis sice už mám, ale když budu mít dva, můžu jeden vyměnit, třeba za Senseiův, ten mi chybí. Ale Migrator kotví až v šest večer a teď je deset dopoledne. Co budu mezitím dělat?
13:30
Je to nádhera. Na ulici jsem narazil na nějakého tučňáka, který na sobě měl beta čepici. Z kapsy mu čouhal řetízek s pinem kousku pizzy! Prošel jsem blízko něj a pin mu vzal. Vzhledem k tomu, že v druhé kapse měl čtyřlístkový pin, mu to asi vadit nebude. Potom jsem si svůj úlovek chvíli prohlížel. Doteď tomu nemůžu uvěřit. Mám čtvrtý pin, který kdy vyšel! Teď už jen tu testovací čepici a čtyřlístkový pin. Chtěl bych tu ještě něco napsat o svých pufflech. Vlastně o mém pufflovi. Mohl bych si koupit dva, ale to neudělám, protože jsem spořivý. No, školní psycholog mi řekl, že jsem chamtivý hamoun, ale… víte, jak mi říkal. Takže ho neberu moc vážně. Můj puffle se jmenuje Herbert. Já vím, že to tady na ostrově není kvůli tomu lednímu medvědovi příliš oblíbené jméno, ale mně se líbí. Nejraději má, když ho drbám na břiše. Je to modrý druh, červení jsou na mě příliš akční. Já jsem spíš usedlý typ. Herbert je můj nejlepší přítel, vlastně ani jiného nemám. Je trochu obézní, ale to já taky. Prostě se k sobě hodíme. Nevím, jestli jste to pochopili, ale žiju sám. Polovinu mého iglú tvoří moje šatna a sbírka pinů, takže další tučňák by se sem nevešel. Já si naprosto vyhovuji. Teď asi zapnu televizi a budu se na ni tak hodinku, dvě dívat. Snad přitom neusnu, nechci prošvihnout Rockhoppera. Když vystupuje z lodě na pláž, je nejotevřenější a rozdává nejvíc autogramů. To mám rád. Navíc nemá kam utéct... Co asi dnes dávají na čtvrtém kanále?
17:15
Chrr, chrr. Přece jen jsem u té telky usnul. Naštěstí jsem se probudil právě včas, abych mohl vyrazit na pláž. Ode mě je to asi dvacet minut cesty, takže tam dojdu krátce po půl sedmé a v sedm by měl Rockhopper vystoupit z lodi. Doufám, že tam nebude přeplněno. To by hrozilo, že se na můj podpis nedostane! Snad se to podaří.
Příště: Saltus
Nové díly nebudou vycházet příliš často, asi tak jednou za 1 - 2 měsíce.